230 
Mai eller Juni Maaned. Hvor flere Galler staa i en Række, 
ser man omkring dem en spalteformet Fordybning, idet 
Barken har trukket sig tilbage omkring Gallerne. 
Jeg vil nu i Forbindelse hermed minde om det Tilfælde, 
man hyppigt finder hos Dryophanta longiventris Galler og 
andre Bladgaller, nemlig at disse under den første Udvikling 
blive belagte med Æg af Slægten Synergus, hvorved de, da 
Snylteren er saa lille og til sin Udvikling ikke behøver den 
store Galle, hemmes i Udviklingen og kun naa en meget 
ringe Størrelse. 
Netop dette Tilfælde indtræffer ogsaa hos A. Sieboldii. 
En Synergus Art, S. inscrassatus Htg., lægger sine Æg 
paa Andricus Gallen, medens denne er i sin første Dannelse. 
Den unge Galhvepselarve dræbes, og Gallen vokser normalt, 
indtil den har naaet det Udviklingstrin, hvor den antager 
Kegleform. Her standser Væksten, og Snylterne gennemløbe 
deres Udvikling i Gallen, der ligger under Barken, og gaa 
ud gennem et Hul i denne. Naar imidlertid flere Galler, 
der alle ere beboede af Synergus, staa i Række, sprænges 1 
de fleste Tilfælde Barken alligevel, N 
hvilket ogsaa er Tilfældet, naar Syn- 
ergus-Gallen er særlig stor. Vi se 
da nogle lave kuppelformede Galler, 
der intet have tilfælles med de smukke 
kegleformede Galler hos A. Sieboldü. 
(Big. 1). *) 
Gallerne, der ere beboede af Synergus, varierer særdeles 
meget i Størrelse, eftersom der i dem findes én eller flere 
Larver. Antallet fandt jeg varierende fra 1—12. 
… Ved nøjagtig Undersøgelse og Isolering af de enkelte 
Galler lykkedes det mig at konstatere det interessante 
Forhold, ati den sammeGallefandteskundeteneKøn 
af Snylteren, henholdsvis Hanner eller Hunner. Forklaringen 
77 " 
*) Fig. 1. Grenstykke med Galler af 4. Sieboldii Htg. — a. Rester 
af normale Galler. — b. Rekker af Galler med Synergus, der har 
sprengt Barken. — c. Gennemsnit af en under Barken skjult Galle 
med Synergus. 
