232 
fra A. Sieboldii’s*), og ligesom hos denne har jeg ogsaa her 
fundet Synergus incrassatus snyltende. Den frembyder hos 
begge Arterne de samme biologiske Forhold. 
2. Andricus trilineatus Htg. 
Man kan kun uegentlig sige, at denne Art er ny for 
den danske Fauna. Den udgør nemlig den sexuelle Form 
til den agame A. radicis, som allerede længe har været 
kendt herfra Landet. Da den imidlertid ikke findes i For- 
tegnelsen, vil jeg beskrive Gallen. 
Denne er en Barkgalle, der findes paa ganske unge 
Skud af Egebuske, der derved blive i høj Grad deformerede, 
tykke og knortede. Selve Gallerne ligge inde i Veddet og 
ere meget tyndveggede, c. 2 mm. i Gennemsnit. Hvepsen 
forlader Gallerne om Efteraaret 1 September eller Oktober. 
Desuagtet finder man hyppig om Vinteren og Foraaret 
Grene med Galler, der endnu ikke ere forladte. Af disse 
Galler fremkommer i April eller Mai Maaned nogle Snyltere: 
1. Megastigmus dorsalis Fabr. 
2. Synergus heyaneus Htg. 
3. — rugulosus Htg. 
Aarsagen til dette mærkelige Tilfælde, at Snvlterne 
udvikles et halvt Aar efter deres Værter, maa søges 
i følgende. Værten A. trilineatus lægger sine Æg ved Roden af 
Egetræer og frembringer Galler, hvoraf Andricus radicis frem- 
kommer; denne er en meget stor Art og har til Snylter Synergus 
incrassatus, der snylter hos alle større Galhvepse, medens 
de mindre Synergus Arter, der leve hos A. trilineatus, slet 
ikke snylte hos den. Disse vente derimod Vinteren over 
inde i Gallerne og lægge deres Æg i de Andricus trilineatus 
Galler, som A. radicis i Mai Maaned frembringer paa Kge- 
skuddene. Med andre Ord: Snylterne springe Artens ene 
Generation over. 
Arten er temmelig almindelig i Nordsjelland. 
+) Efter Darboux et Houard: Catalogue systematique des Zooceci- 
dies de UEurope et du Bassin mediterranéen Paris 1901 p. 336. Jeg 
har ikke selv iagttaget Udviklingen, men kun fundet fuldvoksne 
Galler. 
