modne Hunner i Klokke sammen med en Han; om denne 
nu altıd har indlogeret sig hos Hunnen, inden denne blev 
kjensmoden, bliver et Spørgsmaal for sig, som jeg ikke kan 
besvare. Sandsynligviis er det dog ikke Tilfældet. Saameget 
er ialfald vist, at der gives Arter, der ikke spinde nogen 
Klokke, men hvor dog Hannen og Hunnen leve fredeligt 
sammen. Dette er saaledes Tilfældet med vor vistnok al- 
mindeligste Kdderkop, Meta segmentata, af hvilken Art jeg 
engang har seet en Han og en Hun, téte a tete, spise af 
den samme Flue. 
Maaden, hvorpaa Hannen nærmer sig til Hunnen, er 
ikke eens. Jeg har saaledes engang set Hannen af Epeira 
diademata gjere det paa den Maade, at den fra Nettets Om- 
kreds gik vandret ind i det, idet den efterhaanden tilintet- 
gjorde den Del af Nettet, som laa under dens vandrette 
Operationslinie, og den firede sig ned i en Traad, hver Gang 
Hunnen løb hen imod den. — Hos Zilla X-notata har jeg 
mange Gange iagttaget Parringen, der foregaar 1 Tusmerket 
(og muligvis om Natten) i August Maaned. Ved at satte 
Nettet i Bevegelse paa en ejendommelig sittrende Maade 
indbyder Hannen Hunnen til Parringen, og hvis Hunnen er 
tilbejelig hertil, kommer den Hannen noget imede, men 
tillige (om jeg ikke skulde huske fejl, thi det er nu over 
tredive Aar siden jeg iagttog det) indbyder den Hannen ved 
at ryste Nettet paa en lignende Maade. (Hver Gang Hannen 
beroer paa, at han ikke, eller dog ikke ordentligt, har lest min 
Afhandling, skjendt den var skrevet paa Fransk. At Bertkau ialt- 
fald undertiden tog sin Opgave paa denne noget overlegne Maade, 
er nemlig sikkert: min Undersøgelse over Bygningen af Gonylep- 
tiderne (Naturhist. Tidsskr. 3 R. Bd. XII) læste han saaledes 
ikke; thi han vilde ellers ikke i et lidt senere Arbejde have op- 
stillet to Slægter paa Characterer, som jeg havde paavist var 
noget for de ikke voksne Dyr ejendommeligt. Og da Bertkau ikke 
refererede Resultatet af min forst nevnte lille Afhandling, er dette 
temmelig sandsynligt Grunden til, at dens Indhold er blevet ube- 
kjendt for andre Forfattere. Thi hvem skulde have Lyst til at 
lese Arbejder, som »nur bekannte Dinge betreffen «? 
