-. 1 1 , . 



v »Siškách<. Přinesla ji i s kouskem větvičky Atropa belladona, 

 jíž se živila a která ve jmenovaném lese a na blízkých mýtinách 

 roste ve velmi mnohých, statných keřích. Housenka ubytována 

 zatím po nalezení ve škatuli od kostkového cukru s propíchaným 

 Vlkem ; ale i ve tmě výborně si pochutnávala na listí rulíkovém, 

 jež jsem si do zásoby přinesl. Doma zrobil jsem ihned nový, 

 pěkný housenník pro ni, aby se dobře mohla zakukliti; dal jsem 

 a!=;i na 15 cm. hlíny dosti vlhké a potravy zásobu. Jenom že má 

 radost brzy proměnila se v žalost! Dal jsem do lahvičky se šir- 

 ším hrdlem tolik větviček rulíku, že se více nevešlo a postavil 

 nový housenník i s obyvatelem na okno v pokoji, spokojen jsa 

 s prací právě dokonanou. Ale sotva že jsem si v denníku hned 

 poznamenal, kdy a jak jsem k housence přišel a šel se potom 

 na ni znovu podívat, — vidím housenku v lahvičce mezi stonky 

 ve vodě, jak se tam »mele«. Nemohl jsem si nikterak vysvětliti, 

 kterak se tam housenka úplně dorostlá před samý-m zakuklením 

 dostala; jenom asi z té příčiny, že hledala vhodného místa 

 k zakuklení. Rychle lékařskou pomoc! Honem jsem jí pomohl 

 z lahvičk}^ a opatrně otáčel sem a tam, aby voda ze stigmat 

 vytekla. Housenka dříve tuhá zdála se celá jako zvadlá. Ale 

 známky života jevila stále. Znovu jsem jí upravil její obydlí a 

 dal vše ven na výsluní a jaksi z desperace šel jsem hned do 

 »Sišek« hledat, zda bych tam nějakou housenku v náhradu za 

 napolo utopenou, nenašel. Ale cesta byla marná, hledání bezvý- 

 sledné, ač jsem každý keř rulíku prohlédl a dosti okousaného 

 listí našel. Přijda domů, žádostiv jsem byl na osud mimovolného 

 skoro samovraha. A tu mi ženuška moje sdělila, že housenka 

 na vzduchu a slunci za krátký čas se zotavila a do země vlezla, 

 aby se zakuklila. A tak od 1 . srpna ležela v zemi zakuklena ; 

 ale ani na podzim, ani druhým rokem nevylíhnul se žádný 

 motýl, ač kukla byla docela pravidelná a zcela vyvinutá a hou- 

 senka dost hluboko svou komůrku si slepila. 



Dne 7. září byl jsem s acetylenovou lampou na lovu v zá- 

 meckém parku mníšeckém asi do '/jQ. hodiny večerní. Sotva 

 jsem však přišel domů a povečeřel, přinesla mi pí Sandtnerová, 

 chof klíčníka ze zámku, škatulka ovázanou provázkem a vyprá- 

 věla, že k nim do pokoje přilétla nějaká veliká »můra«, že ji 

 plácačkou uhodila až spadla a dala do škatulky od nějakých pi- 

 lulek. Zvědavě otevírám škatulku — a velmi pěkný, úplně za- 

 chovalý exemplář Acher. atr. dral se ke světlu. 



