66 



4. Rozdíly ve zřetelnosti základní struktur}', podmíněné 

 mělčím neb hlubším rýhováním, mohou sloužiti jen výminečně 

 k rozlišování druhů. 



Kde jest potom v klíči nebo textu jednáno o struktuře kro- 

 večné, míní se tím vždy struktura mikroskopická. V popisu jed- 

 notlivých druhů udána struktura obyčejně na konci popisu. Kde 

 je pro celou skupinu společná a nedá se jí k určování druhů 

 použíti, jest udána společně pro všechny za podrodovým jménem 

 té skupiny. 



Pí^ehled druhů: 

 1. Osmá a devátá rýha konečná stejně tečkované a stejně od 

 sebe vzdáleny jako ostatní rýhy krovečné (obr. 6). Tělo 

 svrchu jednobarevně měďo-hnědé neb světle modré. Krovky 

 při zvětšení as SOnásobném velice zřetelně chagrinovány. 

 Větší. Long. 5 — 7*5 fyím- 2. 



Obr. 8. 



Obr. 10. 



— Osmá rýha krovečná po celé délce značně hlubší než ostatní 

 a hladká, k deváté přiblížená a v předu s ní splývá neb 

 mizí. (obr. 7) Krovky při zvětšení as 30-násobném zdají 

 se býti hladké. 5. 



2. Třetí mezirýží značně širší než ostatní, se dvěma matnými, 

 chagrinovanými políčky, v nich nachází se tečka třetího 

 mezirýží (obr, 6) 3. 



— Třetí mezirýží stejně široké a po celé délce stejně chagri- 

 nované jako mezirýží ostatní, se dvěma obvyklými tečkami, 

 bez matných políček 4. 



3. První článek tykadel, stehna a holeně světle červeno- žluté. 

 Long. 5 — 6*5 mm. 3 velox. 



— Stehna vždy tmavá s bronzovým leskem, holeně červeně 

 prosvítají 5. litorale, 4. argenteolum. 



4. Tečky třetího mezirýží veliké, větší než mezirýží samo, 

 příčně postavené. Stehna tmavá, brožově zelená. Long. 

 55 — 65 mm 2. foraminosum. 



