99 ■ 



Thinobius linearis Kr. — Nord.- u. Mitteleuropa, Italien, 

 Kaukasus, 



— heterogaster Faitv. — Bóhmen (Brandýs), Spanien, 



— delicatulus Bernhaueri var. nov. 



— ligeris Pyot. — Frankreich, Bohmen, Máhren, 



— nitens Fativ. — Frankreich, 



— longipennis Heer. — Nord. u. Mitteleuropa, Mittelmeer- 

 gebiet, 



— brevipcnnis Kiesw. — Deutschland, England, Ungarn, 



— pcrpusillus Rambousek — Bulgarien (Sliven). 



Auch die Biologie der Thinobien ist erwáhnenswert. Die 

 Arten leben in feinem, feuchten Ufersande. Sie bewegen sich 

 nicht schnell und ohne feines Sieb kann man dieselben kaum 

 linden. Sie kommen oft massenhaft vor, insbesondere in den 

 Frúhlingsúberschwemmungen. 



Dvé nových Staphylinidů. 



Proť. J. Roubal. 



1. Lesteva Zolotarevi 5/. n. mihi. 



Příbuzná s L, fontinalis Kiesw. a L. luctuosa Fauv. ; 

 liší se však velmi značné velikostí, barvou a strukturou hlavy. 

 Černá, makadla, konce holení a chodidla žlutá, stejnoměrně při- 

 lehle pýřitá, hlava, štít a krovky mdle lesklé, zadeček matný. 

 Hlava příčná, na temeně dosti řídce tečkovaná, čelní rýhy málo 

 prodloužené, velmi hluboké, nikde ostře ohraničené, jamkám po- 

 dobné, mezi nimi není hlava snížena. Oči silně vystouplé, délka 

 jich největšího průměru rovna délce spánků. Tykadla štíhlá. Štít 

 skoro tak dlouhý jako široký, v předu po stranách silně za- 

 okrouhleně rozšířen, značně do zadu zúžen, zadní rohy pravo- 

 úhlé, plošina s 2 okrouhlými vtlačeninami ve středu a jednou 

 před středem kořenu ; na povrchu stejnoměrně hustě asi jako 

 hlava silně tečkován. Krovky něco více než dvakrát delší štítu, 

 značně na zad rozšířeny s tupými rohy švovými, jako štít tečko- 

 vány. Zadeček nanejvýš jemně, stejně hustě tečkován. 



Délka 5*4 min. 



Kavkaz západní: Kluchor, Nalezena mým přítelem Ale- 

 xandrem Zolotarevem 18. července 1908 ve výši asi 2'JOO m; 

 jemu na památku jsem ji pojmenoval. 



