109 



umbraticou, tanaceti, scrophularií, blattarií, lychnilis a jen zřídka 

 i s thapsiphagou, pak s verbasci, artemisií a absinthií, kdežto aste- 

 ris, lactucae, lucifuga a chamomillae — jak se podobá — si ob- 

 líbily více horské a podhorské končiny blíže k českému pomezí. 

 Tu jsou jim domovem obzvláště výslunné úklony s řídkou, ne- 

 vysokou (křovinatou) porostlinou, místa vyprahlá (skaliska), toli- 

 kéž i paseky nebo mladé lesní kultury. 



Některé i podle požerků můžeme na příslušných bylinách 

 hledati, zejména na vyšších s řídkými květy a vrcholičnatými 

 latami, na nichž požerky cvičenému oku sběratelovu neujdou, na 

 př. Cuc. asteris na zlatobýlu, lactucae na věsence a chondrile, 

 scrophulariae a blattariae na krtičníku, artemisiae a absinthií na 

 Černobýlu a pelyňku, thapsiphaga na divizně velkokvěté a cam- 

 panulae na zvonečku atd. 



Tuto posléze jmenovanou CucuUii našel jsem před léty - 

 dva roky po sobě po jedné housence — v Šárce (stráň pod ko- 

 stelem sv. Matěje) a na Bílé Hoře ; motýle však jsem z nich ne- 

 vypěstoval. Za to v Písku a pravděpodobno bude asi i na více 

 jiných místech našeho jihu (p. učitel Tykač našel housenky 

 v Rabstejně) sbíral a vypěstoval jsem motýle častěji. Nebude 

 snad od místa, sdělím-li s trpělivým čtenářem i příhody a zku- 

 šenosti při pěstování tom nabyté. 



Housenka na perleťově bílé půdě pěkně černě kropenatá se 

 žlutým, mezi jednotlivými kroužky přerušeným proužkem na 

 hibetě a velkými, okrouhlými žlutými skvrnami po stranách, 

 s hlavou na první pohled černou, jen místy bíle skvrnitou s bě- 

 lavou uhlovitou kresbou — žije zpravidla až do posledního 

 svléknutí volně na své výživné bylině a bývá přes své pestře 

 skvrnité — ač nikoliv okázalé — zbarvení snadno i entomolo- 

 gem přehlédnuta. Po posledním svléknutí však pečlivě se skrývá 

 v mechu, lišejníku, pod kamenem poblíž zvonku aneb ve směsi 

 bylinné a vylézá hladem jsouc puzena i za dne na bylinu. Jen 

 šťastné náhodě máme děkovati, poštěstí-li se nám právě v tuto 

 dobu ji dopadnouti, nebo nechť by i byly požerky na tenkých 

 kopinatých lístečkách, na květech, plodech i na nitkovitých ston- 

 kách vrcholku živné bylin}' vyškolenému oku sběratelovu patrný, 

 nicméně přece je často nesnadno v jejím úkrytu na zemi ji pak 

 na místě vypátrati. 



Je-li stanovisko její poblíž nějakého balvanu, skaliska a t. p., 

 pak ráda zalézá do skulin nebo do koutů a sedí tu téměř zjevně. 



