ného cizopasníka v nich, aniž se dopátral jakési zřejmé příčiny 

 jejich konce ; dle vytlačeného z housenek obsahu podobalo se, 

 jakoby jen hlady byly za své vzal}'. Poznamenati dlužno, že 

 byly z počátku housenky chovány v skleněné nádobě, že však 

 ani tehda nenastal obrat k lepšímu, když byly dány do průdyš- 

 ných síťových válců z drátěného pletiva, v nichž vzduch snáze 

 se obnovuje a v nichž možno jest je sluniti bez nebezpečí, že 

 se udusí jako přiházívá v uzavřených skleněných housennících. 



Po takovýchto smutných zkušenostech nezbývalo jiného, 

 než nebrati malých housenek, nechati je raději na místě až vy- 

 rostou. Zálibu jsem v tom našel, mohl-li jsem je denně pozoro- 

 vati. Tu poznal jsem, že jsou čeládkou cikánsky potulnou, najda 

 je někdy sedící na téže bylině a byly-li povyrostlejší, někdy 

 v nastražené léčí (mechu, lišejníku a t. p.) blíž zvonku dobře 

 skryté; jindy však marně jsem je hledal i poblíž mezi bylinami, 

 až k nemalému potěšení svému druhý nebo dokonce třeba i třetí 

 den opět na místě se objevily a k ještě větší — škoda jen že 

 vzácné a krátké — radosti mé ne samy, nýbrž ve společnosti 

 s novou, mně dosud neznámou družkou-tulačkou. 



Jestliže housenka opouští svou živnou bylinu a jinou vy- 

 hledává i tehdy, když by na prvé ještě hojně potravy našla, 

 možno právem se domnívati, že blízkost své živné byliny dobře 

 čiti musí, jinak by asi sotva jen na zdařbůh na potulky po 

 nové bylině se vydávala, obzvlášť když tato na některých místech 

 jen po různu a ne hojně roste. Neiídí-li se housenka na takových 

 potulkách po nové bylmě zrakem, jak se dočítáme u ní ještě 

 méně dokonalým, tož lze spíše za to míti, že jiná čidla pro oba 

 smysly chemické: čich a chuť již ve tvaru vyvinutějším se na- 

 lézají a cesty její řídí. 



Vraťme se k našim tulačkám ; bezpochyby, že se jim moje 

 časté návštěvy a vyrušování z klidu málo zamlouvaly, častěji 

 jsem se jich spíše nedopočítal, než aby jen o jedinou jich při- 

 bylo a proto nebylo jiného zbytí, než opět svobodnou vůli jim 

 obmeziti, totiž nechati je sice na živé bylině, avšak uvězněné 

 v sáčku organtinovém. Nebylo tak snadno najíti k tomu se ho- 

 dící bezpečné místo ; dal jsem je na pěkný trs zvonku v blízké 

 lesní kultuře a zakryl hustě všelikým býlím zelený sáček před 

 zrakem škůdcovým. 



Leč se špatnou jsem se potázal! Opakovalo se vše jako 

 v zajetí doma; jen že tentokráte vlastní moje neopatrnost to za- 



