117 — 



jednočlenné, úzce kuželovité nebo spíše víetenovité štěty a mezi 

 nimi břišní a hřbetní chlopeň, ve které jest kroužek jedenáctý 

 rozčísnut. Chlopně tyto jsou na vnější své straně silně štětinkaté. 

 Mezi nimi pak vyniká krátký kužel, na jehož vrcholu otvírá 

 se řiť. 



Srovnáme-li popsané ústroje s týmiž částmi u rodu Panorpa, 

 shledáváme, že vytvořeny jsou dle úplně totožného plánu a liší 

 se pouze některými podrobnostmi. U samečka scházejí kroužku 

 devátému na straně břišní ony různě a pro jednotlivé druhy Pa- 

 norp význačně vytvářené výběžky : hřbetní strana téhož kroužku, 

 jakož i způsob, jímž vyvinuty jsou kroužek desátý, jedenáctý, 

 hrbol řitní a štěty jsou téměř stejný jako u Panorp (srov. Soust, 

 rozb. rodu Panorpa atd. p. 6). Nejpodstatnější úchylku pozorujeme 



A. B. 



Obr. 2. Bittacus tipularius L. A. Penis, B Q apex abdomiois A 



Lamina subganitalis. 



anus, Ssr r= 



na nohách plodidlových, které jak již shora bylo piipomenuto 

 netvoří u Bittaca kleští. Také samicí ústroje nápadně se shodují, 

 jevíce v tom jakousi větší původnost, že chlopeň podplodní nen, 

 tak dokonale s kroužkem devátým srostlá. Štěty naproti tomu 

 jsou u Bittaca více redukovány než u Panorpy. 



Nebude od místa poukázati zde na neobyčejnou shodu 

 vnějších částí genitálních, jež zde byly popsány, s týmiž ústroji 

 u Trichopter. Ústroje Panorp ukazují ovšem daleko původnější 

 skladbu, dávajíce velmi zřetelně poznati morfologickou hodnotu 

 jednotlivých částí a jsou nám vodítkem při oceňování jejím 

 u Trichopter (srov. O morfologii kroužků a přívěsků pohlavních 

 u Trichopter, část 1. a 11., Rozpr. Ces. Akad., roč, XI. čís. 35 a 



