VII 



Phil. Cand. Fr. Rambousek o poecilandrii a významu 

 pyje v systematice. 



V prvé části přednášky uvedena byla theorie, jak povstává 

 hmyz jeskynní. Jsou to druhy, které žily dříve na povrchu zem- 

 ském, živíce látkami tlícími a hnijícími, které dlouhým pobytem, 

 k němuž byly dobou ledovou nuceny, se přetvořily na tvary 

 jeskynní. Při tom podlehly jistým morfologickým změnám, ztra- 

 tily pigment, zrak, křídla, místo toho pak se velmi vyvinuly 

 smyslové orgány pro čich a hmat, což se jeví dlouhými dlouze 

 obrvenými tykadly, nohami a hmatovými brvami. V biologii této 

 zvířeny jest však ještě celá řada otázek biologických a phylo- 

 genetických nerozřešena. 



V druhé části přednášky poukazuje pan přednášející na 

 na důležitost ústrojí pohlavního, zejména samčího, pro rozlišo- 

 vání druhů. 



Pan Fr. Klapálek přinesl párek síťokřídlého hmyzu Bitta- 

 cus tipularius Fabr. ze Mšeného a je zajímavo, že se tam 

 zároveň vyškytal s velmi mu podobným lumkem Ophion Fabr. 



Přítomno 22 členů, 2 hosti. 



V občasné schůzi dne 20. prosince 1910 vzpomněl pan 

 předseda vřelými slovy těžké ztráty, již jsme utrpěli úmrtím 

 pana prof. H. A. Joukla. Společnost prokázala povstáním po- 

 slední poctu svému soudruhovi. 



Pan Phil. Cand. J. Veselý přednášel o své cestě po 

 Kavkazu a ruské Arménii. Informace, jež dostal pro tuto cestu, 

 již konal společně s panem Phil. Cand. Javůrkem, v Praze, byly 

 nedostatečné. Týkaly se turistiky, pro entomologii byly chybné. 

 Cesta vedla z Prahy beze větších zastávek až do kavkazských 

 krajů. Severní část této oblasii je step. Z té se na jihu zvedají 

 postupně předhoň až ku vlastnímu řetězu hor. Pásmo to je 

 rozděleno Terekem na západní Cirkassii a východní Dagestan. 

 Pod Kavkazem jest široké, kultivované údolí Rionu a Kury a 

 za tímto úvodím je malý Kavkaz, jenž je vlastně spletitou sítí 

 hor ve všech směrech se rozbíhajících. 



První malou exkursi učinili si cestovatelé v Novém Ros- 

 sijsku. Šestého dne dostali se do Potí, pak do Batumu, kde však 

 pasoucí dobytek všechnu vegetaci okousal, takže kořist byla 

 velmi chudá. Jelo se ihned dále do Tiflisu a pak do Ordubadu 

 v údolí Araxu na perské hranici, avšak doba roční byla příliš 

 časná, a vrátili se tedy cestovatelé 18. května do Tiflisu, odkud 



11* 



