23 



Že při velikém množství druhů motýlícli, srovnale pi-ec jen ne- 

 patrná část jejich housenek svou povahou k masožerství se kloní, 

 tak že po té stránce mezi svým nejbližším příbuzenstvem (Lepi- 

 doptera) zaujímají postavení živočichů v celku mírumilovných 

 a nejméně krvelačných. Nehubí-li se však vetší měrou vzájemně 

 mezi sebou, nalézají za to nesčetných a nenasytných nepřátel 

 nejen mezi ostatním, vzdá'enějším příbuzenstvem (mezi Arthro- 

 pody vůbec) nýbrž i ve veškerém tvorstvu živočišném, jež je 

 ničí bez ohledu počíná li teprve jejich život zárodeční ve vajíčku, 

 nebo spějeli již ve způsobe žravých housenek a klidně snivých 

 kukel v konečný obraz — v imago. A i v této podobě doko- 

 nalosti není život motýlí nikterak závidění hoden, vždyť jim, až 

 na velmi sporé výjimky, života jest jenom na krátce a jako každé 

 bytosti životné i jim — téměř bezbranným — hrozí krutý a od- 

 věký přírody zákon: Boj o život! t. j. kdo s koho, ten 

 toho! 



Carabus cancellatus Illig. i plemena jeho 

 severovýchodní. 



Napsal dr. Fr. S o kolář, dvorní a soudní advokát ve Vídni. 



Asi jak u Car. Ullrichi Germ. lze i u Car. cancellatus 111. 

 rozeznati dle postavy a tvaru těla, zvlášť i dle skulptury krovek 

 dvě rozsáhlá plemena hlavní, totiž plemeno východní nebo kar- 

 patské, pak západní čili alpské. To i ono se rozpadává na pod- 

 plemena zeměpisně dosti zřejmě oddělená, v rozličných krajích 

 zvláštními postavami svými význačně se lišící. 



Především si však znázorněme, na čem se zakládá a za- 

 kládati musí rozvrhování, rozpoznávání plemen s podplemeny 

 a sice nikoliv snad jen v koleopterologii, nýbrž v zoologii vů- 

 bec. Teprve v době novější shledáno a zjištěno, že právě u střev- 

 líků rodu carabus, brouků to ponejvíce nelétavých, zeměpisná 

 poloha těsně souvisí s tělesným tvarem toho neb onoho druhu 

 střevlíčího, čili že se v jistých zeměpisných mezích druh ten 

 neb onen rodí, vytvořuje zvláštní charakteristickou postavou 

 svou. Není to nic nového, že na př. každý poněkud zkušený 

 hospodář ví a rozezná na první pohled, co jest — s odpuštěním 

 se u nás říká — sus domestica bohemica, nebo polonica, nebo 

 hungaro-bjconica, nebo anglica — abychom to pověděli snad 



