. _ — „, _ 37 -^ 



vypuklým, stigmata černá, o dvě své šířky od sebe vzdálená. 

 Puparium v předa slabě konické, v zadu polokulovité, barvy 

 tmavě červenohnědé, skoro černě červenohnědé. Stigmatd ant> 

 rierní černá, sotva patrná, schránka jícnová zabíhá až do 4. 

 článku. Hrbolky pro dýchací růžky nezí^etelné. Příčný šev víčka 

 prochází čtvrtým článkem, což je pro soudečk ovitá 

 pu pária pravidlem, — V kurníku v Davli a u Sv. Jana pod 

 Skalou. Rozměry: d. =: 6, š. =: 2 min. 



9. Onesia sepulcralis Mg. Puparium červenohnědé do 

 černá, i) ///;// dlouhé, 3 lunt .široké, u hlavy trochu konické, na 

 zadečku zakulacené. Na posledním článku prjhlubinka dorsálně 

 uložená, okolo ní na obrubě třikrát po 2 a dvakrát po 3 hrbol- 

 cích. Posterierní stigmata blízko sebe k vrcholu políčka (důlku) 

 pošinu'á; každé se 3 štěrbinkami. Anální políčko proximálně se 

 4 hrbolky. Na 4. článku sotva patrné komolce (stigmata) pro 

 dýchací růžky. Stigmata anterierní jako dva černé hrbolečky 

 z předu vynikající. — ■ Larvy v pohozené noze srnčí. — Hlava 

 nymfy zaujímá 3 články puparia. Pochvy hlavních částí těla jsou 

 na ní zřetelné. 



10. Micropalpus comptus Fall. má kukly veliké, soudečko- 

 vité ; dorůstají délky 1 1 mm, šířky 45 mm. Barva puparia čer- 

 venohnědá, před vylíhnutím mouchy tmavší. Hranice kroužků 

 naznačují jednotlivé řady teček, mezi nimi je puparium přejemnč 

 vrásčitě a hodně lesklé. Dutina ústní zůstala jako hvězdiČkovitý 

 důlek valem opatřený, barvy černé od nahromaděného chitinu. 

 Stigmata anterierní leží nad zchitinosovanou dutinkou ústní jako 

 dva nepatrné hrbolky pošinuté více k dorsální straně kukly. Obě 

 stigmata přiléhají tak těsně k prvému čiánku, že se zdá, jakoby 

 nevyrůstaly z druhého, nýbrž z prvého článku. Schránka jícnová 

 končí ve 3. článku, nepřcčnívá však nikdy do článku čtvrtého. 

 Hrbolků pro dýchací růžky na 4. či. nepodařilo se nám nalézti. 

 Na jedenáctém poměrně velkém článku vypuklém jsou stigmata 

 posterierní. Obě stigmata dotýkají se nadřitního hrbolku a od 

 sebe jsou vzdálena sotva o půl svého průměru. Hrbolky a stig- 

 mata jsou nápadný tmavým chitinem, z těla však nepatrně vy- 

 nikají. Na 10. článku hned při zadním jeho okraji je hrbolek 

 řitní, považujeme-li obě šířky a vzájemnou vzdálenost stigmat 

 za jednotku, leží hrbolek řitní od hrbolku nadřitního vzdálen o tři 

 takové jednotky. Řitní hrbolek je elliptický, delší než průměr 

 stigmat; uprostřed má křížovitě dělící se štěrbinku. U velkých 



