98 . 



slunce, jindy životodárné — nyní zkázonosné, an na takových, 

 beztoho jen spoře se zelenajících stanovištích, žárné vedro 

 všechnu vegetaci sežehlo, tak že h. na nich žijící z naprostého 

 nedostatku krmiva byly nemilosrdně vydány v šanc záhubě: 

 hladem bídně za své vzíti. 



Pro doklady nemusíme daleko. Co rok v okolí pražském 

 hojně se vyskytující škůdcové : Ag. segetum, exclamationis, ypsi- 

 lon (sufussa) nebyli letos na obvyklých jejich slunných nale- 

 zištích za žádnou cenu k nalezení. Mrtvo a smutno bylo v pozd- 

 ním létě na letištích, kde jindy za jasu slunečního panoval jarý 

 život a veselí; prý i noční lovy svou nápadnou chudobou ne- 

 klamně o tom svědčily, že letošní abnormální léto pro mnohé 

 v pozdním létě se vyvíjející druhy bylo přímo katastrofální. Ne- 

 ušlo zajisté pozornosti žádného entomologa, jak jiná léta skoro 

 pravidelný výskyt h. a motýlů v určitou dobu roční, letos na- 

 dobro selhal a že rozdíly od obvyklé doby té ne na dny, ale 

 v některých případech i na více týdnů bylo lze počítati. I vi- 

 díme, jaký značný rozvrat ve vývoji a vůbec v životě motýlů 

 letošní tropická horka a sucho přivodily. 



Po této odbočce vraťme se k naší teplomilné candelisequě. 

 Začasto shledáme, že ožerky na živných bylinách pocházejí od 

 jiných h., než právě hledané ; tak najdeme pod čekánkem a fe- 

 nyklem, jichž nejmladší listí na vrcholku lodyhy ožrány jsou, 

 aneb lodyha sama překousána jest, obyčejně též již počátkem 

 června vyrostlou družku její Ag. tritici a pod listy šalvěje pře- 

 slenaté a trubilu nejčastěji u Prahy Ag. nigricans, Ag. obeliscu, 

 Ag. forcipatu a třeba i — ovšem hodně opožděnou — Ag. 

 lucipetu. 



Jako veliká většina našich Agrotid, přezimuje i Ag. cande- 

 lisequa jako h. a to patrně malounká, soudíme-li dle toho, že jest 

 v prvé polovici května teprv ne mnoho mm presem zdéli velká; 

 při obojím svlékání po přezimování nemění se h. co do vněj- 

 šího vzhledu, zůstává totiž stále hnědošedou, s temnými tečkami 

 posetou a u vzdušnic bělavou ; jen že při posledním svlékání 

 nabývá hnědožlutá, velká hlava intensivnějšího zbarvení. 



Za příznivé povětrnosti jarní a na stanovišti, polohou chrá- 

 něném, dospívá h. v okolí pražském ponejvíce tepr\'^ v půli 

 Června k zakuklení. Toto děje se nehluboko v zemi v pevném, 

 ze země tvořeném kokonu, který v podlouhle vejčitém tvaru 

 je slepen. 



