99 



Motýl líhne se z pravidla po pěti až šestitýdenním klidu 

 kukly v červenci a srpnu, nejčastěji za noci a po způsobu ji- 

 ných mur — štítě se denního světla — vyhledává temná místa 

 k svému úkrytu v pupníku. Jak již shora řečeno, řadíme caude- 

 lisequu k našim vzácným můrám, vyskytujícím se jen ob čas — 

 periodicky — poněkud hojněji, než obvykle. Dle dosavadních 

 zkušeností v tom ohledu zdá se býti nad pochybnost jisto, že 

 vedle druhdy nepříznivějších klimatických poměrů, hlavní pří- 

 činu, že tak vzácnou bývá, dlužno hledati též v četných jejích 

 hubitelích z řádu hmyzu dvou- i blánokřídlového. 



Není snad druhé h. toho rodu, která by tak krutě a tak 

 často těmito cizopasníky napadena byla. Najdeme téměř dospělou 

 h., na prvý pohled zdravě vypadající, avšak místo kukly motýlí 

 shledáme v kokonku velký soudečkovitý, uprostřed černě krouž- 

 kovaný zámotek lumČí a že tomu tak, přesvědčíme se k našemu 

 zármutku snadno, aniž bychom kokon otvírati musili, neboť po- 

 zorně-li potřeseme tímto, držíce jej zlehka mezi prsty, neuslyšíme 

 (nebo spíše neucítíme) slabý náraz kukly motýlí na tvrdou stěnu 

 zámotku, když místo této připředený zámotek lumčí se tam nalézá. 



Nejčastěji však již při nalezení h. prvním pohledem po- 

 známe na ní neodvratnou zhoubu — vidouce ji posetu bílými, 

 smrtonosnými vajíčky mušími (Tachina), lpícími zevně a pevně 

 na kůži, často blíž hlavy. 



Poštěstí-li se nám, ovšem v nepříznivých létech, z desíti 

 nalezených h. vypěstovati jediné imago, můžeme s takovým, 

 arcif chabým výsledkem býti spokojeni. 



Jako jiné rodové družky, vyskytuje se i Ag. candelisequa 

 místně ; rok co rok můžeme ji nalézti na tomže místě a při ta- 

 kovém opětovaném sběru na určité lokalitě též spozorovati^ že 

 i její hubitelé si některá stanoviště zvláště oblíbili ; shledáme 

 totiž, že na nich zpravidla poměrně mnohem více h. je larvo- 

 mornými cizopasníky — hlavně kuklicemi — obydleno, než na 

 místech bezprostředně sousedících a v stejné poloze se naléza- 

 jících. Patrno, že i tu dotěrná havěť muší je lokální. 



Ne dosti na dotěrných škůdcích těchto, i chov toho druhu 

 je z míry nesnadný a vždy pochybný. Z té příčiny není radno, 

 malé h. sbírati; zpravidla nepodaří se nám je vypěstovati i když 

 bychom všemožně o to usilovali, denně s večerem čerstvou po- 

 travu jim nosili a dle možnosti jim opatřiti se snažili všechny 

 podmínky jejich žití na svobodě. 



