_. 114 



Rourka ze splynulých zadních stigmat měří nejvýše 1 '5 ww, 

 často o něco méně. Má barvu tmavě červenohnědou a lesk dosti 

 značný. Terminální plošky její neleží v jedaé rovině, nýbrž jsou 

 k sobě nakloněny ovšem v tak tupém úhlu, že se jen o málo 

 liší od úhlu přímého. Jsou barvy čistě červenohnédé, jejich 

 otvůrky dýchací bílou hmotou vyplněné leží těsně u příčky dě- 

 lící obě stigmata (3ř). Pozorují-li se tato pečlivě, vynikneiu nich 

 základní tvar společný všem Syrphidám. 



Se strany postřehneme na ventrální ploše bliže mediány 

 hrbolky s ostrými háčky, jimiž se larva přidržovala; 7 hrbolků 

 nese velké háčky, osmý až skoro pod stigmaty umístěný, má 

 háčky nepatrné (obr. 3a). 



Barva všech háčků je žlutohnědá. Po stranách hrbolků 

 směrem k bokům je řídká řada jednotlivých háčků, které čím 

 dále od mediány, tím jsou menší, až vymizí. 



Zadní stigma sklání se o malounko pod vodorovnou ro- 

 vinu, neshýbá se však skoro kolmo doiů jako při kukle Chry- 

 sotoxum elegán s. 



7. Cheilosia sp. Délka puparia 6'5 mm, šířka skoro 3 mm. 

 Shora (obr. 4) podobá se pupariu Chrysochlamys nigri- 

 frons Egger. jsouc jako toto přesně vejčité. Na hřbetě má asi 

 ve '/♦ délky také stigmatické růžky, jenže nejméně o pů) delší. 

 Rozezná se však od kukly Chrysochlamys delší dýchací rourkou, 

 kteráž se skládá z kuželovitého základu a dvou oddělených 

 stigmat. Povrch kukly je drsný, hrubě vrásčito fupkovaný, barvy 

 špinavě šedohnědé. Kukla byla mezi mechem v lesích u Dobřichovic. 

 Ze patří rodu Cheilosia, poznali jsme dle přesného vyobra- 

 zení Dufottrova v Annal. de Science naturell. XIII. 1840, kde 

 týž vykreslil kuklu Cheilosia scutellata Fall. Kukla naše 

 liší se od vyobrazení Dufourova jen o málo kratšími dýchacími 

 růžky a kratším kuželovitým článkem dýchací roury. 



8. Syrphus corollae Fabr. popsali jsme již v VIII. roč. to- 

 hoto časopisu, č. 1. 1911, p. 34. K vůli přehledu doplňujeme jen 

 některými náčrty ve vyobrazeních (obr. 5, 5a). 



9. Syrphus vitripennis Mg. Puparium zachovává hruško- 

 vitý tvar pestřenčí (obr. 6), avšak u koi-ene stig-nat posteriorních 

 méně se zužuje, nežli Syrphus corollae i Syrphus 

 balteatus. Vždyť hřbetní šířka u stigmat měří dokonce 2 mm, 

 ač celá sirka obnáší málo přes 4 mm. Délka puparia je 7 mm, 

 šířka 4 mm^. Exuvie má povrch drsný, barvu hnědou beze skvrn, 



