115 



nelze na ní rozpoznati hranici jednotlivých článku pro četné pa- 

 články, které způsobily, že se zdá exuvie jemně napříč rýho- 

 vaná. Stigmata zadní jsou srostlá ve velmi kratičkou rourku na 

 temeně zřetelně rozdělenou ve dví, u koi^ene jen rýha značí po- 

 dvojnost. Po stranách zářezu vyniká z terminálních plošek stigmat 

 po jemném hrbolku, jenž ční jako špička. Při náležitém zvětšení 

 poznají se na červenohnědých zadních stigmatech tři zřetelná 

 černá ostia (6b). 



Se strany jeví se puparium velmi vypuklé a bez dýcha- 

 cích růžků. Hranice sternitů je sotva naznačena vlnitou 

 boční rýhou, která směrem do zadu mizí. Vespod asi v prvé 

 čtvrtině délky kuklí je černé místo, ústní prohlubinka (obr, 6a), 

 trochu nad ním do předu viděti jest černý hrboleček. zbytek to 

 prothorakálního stigmatu larvího. Na zúženém konci pod poste- 

 riorními stigmaty šikmo vzhůru čnějícími klene se krátký a nízký 

 val {6d), pod nímž ústí řiť. Val obkličuje stigmata ze spodu, 

 přechází na bok, kde záhy mizí, 



Vezpod na kukle znamenáme ellipsovitou prohlubinku ústní 

 dvěma pysky znamenanou, za nimiž prokmitává schránka jíc- 

 nová. Na konci těla vynikají stigmata valem obklíčená. Břišní 

 část kukly je o málo tmavší než hřbetní. 



Odstraníme-li víčka, vidíme, jak jícnová schránka kolmo 

 připojuje se k prohlubince ústní (Gc). 



10. Syrphus balteatus Degg. Kukla této pestřenky (7, 7a) 

 podobá se kukle Syrphus corollae. jenže je u konce ští- 

 hlejší a má jen dva tmavé příčné oblouky na hřbetě, kdežto co- 

 rollae má čtyři, více zalomené a do zadu poněkud protažené ; 

 balteatus vyznačuje se obloučky uzavřenými, které se při- 

 pojují na příčné pruhy, kdežto při corollae zůstávají oblouky 

 otevřené, poněvadž příčné pruhy se nevyvinuly. 



Puparium je 7 mm dlouhé, největší jeho šířka měří 3 fum, 

 kdežto při stigmatech posteriorních 1 mm. Exuvie má barvu 

 bílou a silně prosvitá, je poměrně tenká. Od středu ku předu 

 zdobí hřbet 7 šedých pruhů, které zhruba souhlasí se zářezy 

 článků, druhý je z nesouvislých skvrn složený a velmi krátký. 

 K prvému a třetímu připojují se šedé skoro půlkruhové proužky. 

 Od čtvrtého pruhu příčného počínajíc, táhne se po bocích ozdoba 

 ze skvrnek a teček barvj' šedé, v nichž lze stanoviti přibližně 4 

 řady, které směrem do zadu splývají, čtvrtá značí hranici mezi 

 břišní a hřbetní částí exuvie. S exuvjí svlékly se kusy hlavních 



9- 



