17 



Způsobem, jakého druhého neznáme, vytvořily se oporné 

 vidlice v sosáku rodu Lonchaea Fallen. Příkladem budiž 

 druh Lonchaea vaginalis Fallen. Fulcrum celkem po- 

 dobá se komolému kuželu o základně velmi široké. Plocha kuže- 

 lová jest však nahoře pod čelem mouchy prohnutá. Zadní 

 fulcrální otvor není kruhový, nýbrž ellipsovitý a vodorovně pře- 

 hnutý (/. obr. 1.). Vodorovné výčnělky (v. obr. 1.) na fulcrum 

 slouží k upnutí páru svalů (musculi flexores). K užšímu konci 

 fulcra přikládají se nepatrné maxilly (w/.r. obr. 1.), jež představují 

 toliko prosté c a r d i n e s. Značně zchitinosované mentum [m. 

 obr. 1.) nese v předu po jedné oporné vidlici (op. v. obr. 1.). 

 Obě oporné vidlice zdají se jakoby byly srostlé s mentum, ač 



^ «/ 



4 



4. Schéma konce sosáku druhu Chrysomyia lormosa Scop. Písmenky jako v 1. obraze. — 



5. Laterdlní pohled na konec dorsálni desky labiálni s horní vidlicí — Phorocera caesi- 

 frons Macquart. — 6. Chitinová podstata sosáku Poeciostolla pictipennis Meig. Ventrální 



pohled. 



pří podrobném ohledání zdála se býti patrnou inserce. Levá 

 oporná vidlice vniká do levé části uvnitř a pravá do pravé části 

 ssací desky také uvnitř. Horní konec vidlice (/, obr. I.) jest lo- 

 patkovítě rozšířen. K této části přiléhá a o ní se opírá chitinový 

 proužek, který svým druhým koncem obrubuje spodní kraje 

 (op.p.ohr.í.) ssacích desek. Oporné vidlice s opornými proužky 

 tvoří dokonale pružné ústrojí, které nejen že laloky ssací desky 

 bezpečně opírá, ale též dobře slouží rozvírání a svírání jejímu. 

 Horní oporné vidlice, které nalezl Kraepelin v sosáku rodu 

 Musea Linné, složené z několika splynulých článků, 

 spojily se po každé straně v jedinou destičku chitinovou 

 (op. v^ obr. 1.). Tato nese patrný výřez (jamku) pro nepatrný 

 výčnělek svrchních lamell labiálních, čímž jest sprostředkováno 

 spojení i opora. V sosáku Lonchaea vaginalis nn- 



