lézají se tudíž spodní oporné vidlice lépe vy- 

 vinuté nežli v sosáku rodu Musea, ale horní 

 oporné vidlice za to značně zjednodušené. 



K téže podčeledi Sapromyzinae jako Lonchaea přísluší 

 Sapromyza rorida FaUen, a přece již v její sosáku vy- 

 skytují se oporné vidlice lišící se od vidlic v sosáku Lonchaea 

 vaginalis Fal. Vlastní vidlice jeví se jako výčnělky mentum {op. v. 

 obr. 2.), k těmto přikládá se svým prostředkem oporn}"^ proužek 

 {op. v. obr. 2.) zcela prostého tyčinkovitého tvaru. Spodní její 

 část ovrubuje též lalok ssací desky. Horní oporné vidlice ne- 

 splynuly v desku jako u rodu Lonchaea, nýbrž tvoří dvě tyčinky 

 {op. i\ obr. 2.). V bezprostředním okolí těchto vidlic vznikají 

 pseudotracheje. Ač se podařilo zjistiti v sosáku čeledi Dolicho- 

 podidae (viz »Studie dipterologické«, Praha, 1904) zvláštní 

 membránu, která se přikládá k horním oporným vidlicím a dává 

 vznikati pseudotrachejím, nebylo možno této zjistiti v sosáku 

 rodů Lonchaea a Sapromyza, nechť byla provedena zkouška 

 hydroxydem draselnatým, nebo barvením. 



V sosáku druhu Sepsis pectoralis Meigen (obr. 'ó.) 

 jest viděti podobné poměry těm, které byly shora uvedeny pro 

 sosák rodů Lonchaea i Sapromyza, V desku splynulé horní 

 oporné vidlice připomínají nám sosák rodu Lonchaea, dolní 

 oporné vidlice bez oporných proužkův okazují na podobnost se 

 sosákem rodu Sapromyza. Leč vskutku nalézá se sosák rodu 

 Sepsis na přechodu mezi sosáky obou již jmenovaných rodů. 

 Ať necháme působiti hydroxid draselnatý sebe delší dobu na 

 sosák druhu Sapromyza rorida, přece se objeví vždy vidlice sou- 

 visle srostlé s mentum. Působil-li hydroxyd na sosák druhu 

 Sepsis pectoralis po několik dnů, objevila se na mentum inserce 

 spodních oporných vidlic. Ostatně jest oporná vidlice v místě 

 inserce tlustší a tím se jeví býti dokonaleji zdiferencována nežli 

 oporné vidlice v sosáku rodu Sepsis. Nápadným jest, že labrum 

 v sosáku Sepsis pectoralis zdobí na pravé a levé hraně jemné 

 pilovité zoubky. Zjev tento zůstává záhadným, neboť dle posa- 

 vadních zkušeností a dle stavby ostatních částí sosáku lze bez- 

 pečně souditi, že Sepsis pectoralis jest moucha, která toliko ssaje. 

 Ozbrojené labrum mívají druhy muší, které bodají, nebo které 

 nabodávají hmyz. Jest pravda, že labrum druhu Sepsis pectoralis 

 iest poměrně velmi dlouhé, ale celkové délky sosáku přece ne- 

 dostihuje. 



