Popisovati do podrobností cliitinovou podstatu sosáku druhu 

 Phorocera caesifrons Macquart, znamenalo by to skoro 

 opsati vývody a úvahy Kraepelinovy. Avšak v podrobnostech 

 objevují se přece jenom určité odchylky, kterých není radno 

 opomíjeti. Dorsální dvojitá deska labiální vysílá do předu 4 ky- 

 joví tě ztlustlé výčnělky, k nimž se přikládají horní oporné 

 vidlice {op. v^ obr. 5.). Na pohledu laterálním jeví se pěkně 

 připojení oporných vidlic k desce dorsální jako spojení pákové, 

 tedy pohyblivé a složitější, nežli u rodu Musea Linné. Nad 

 opornou vidlici nalézá se membrána, v níž vzaly původ pseudo- 

 tracheje. Nevznikají tudíž tyto z oporných vidlic, 

 aniž jsou nasazeny přímo na oporných vidlicích. 

 (Podobně jest tomu u Dolichopodů, viz Dipterologické studie, 

 Praha 1904.) Lichý výběžek obloukovite dolů prohnutý slouží 

 patrně za oporu vedlejší postranní větvi pseudotracheální. Dolní 

 oporné vidlice shodují se s těmi, které popsal Kraepelin ze 

 sosáku rodu Musea. Leč podpora jejich zdá se lišiti od vyobra- 

 zení Kraepelinova. Na pokrajních stloustlých lištnách mentum 

 viděti jest zcela zřetelně po jedné široké destičce, na kterou 

 oporná vidlice dosedá. Článek, ležící mezi fulcrum s jedné a mezi 

 hypopharyngem a labrum se strany druhé (přední jeho otvor 

 považuje Kraepelin za vlastní ústa muší), liší se od téhož v so- 

 sáku muším tím, že jest méně uzavřený. Vypadá jako poloro- 

 zevřená oblina kuželová. Známé dvě mohutné větve tracheální, 

 které Kraepelin zakreslil jen v příčném řezu, probíhají po jedné 

 v každé straně sosáku a rozvětvují se v jemné kapiláry v ssa- 

 cích deskách. Nejhustší pleteň kapilár nalézá se tam, kde jsou 

 slinné žlázy labiální. Tyto se nalézají u kořene sosáku, v okolí 

 konce fulcra, jakož i konce ssacích desek. 



Prajednoduché oporné zařízení ssacích desek nalézá se v so- 

 sáku druhu Chrysomyia formosa Scopoli. O horních 

 oporných vidlicích nelze ani mluviti, neboť místo těch vyvinula 

 se toliko ztlustlá chitinová obruba horních laloků ssacích desek. 

 V bezprostředním její okolí vznikly pseudotracheje, jejichž po- 

 čátek možno tu dobře znamenati jako u Phorocery (viz výše). 

 Základy trachejí nepřikládají se přímo k chitinové obrubě laloků 

 ssací desky, nýbrž vznikají ze samostatné membrány jako v so- 

 sáku čeledi Dolichopodidae. Mentum (obr. 4. : ni) rozděluje se 

 v předu ve dva výčnělky, které spolu tvoří V. Na distálních koncích 

 jsou opatřeny tužším chitinovým hrbolkem (hr. obr. 4.), jenž jest 

 homologický s poměrně dlouhými a členěnými opornými vidli- 



