20 — 



cemi v sosáku Lonchaea vaginalis Fall. (Srovnej s obr. 1.: op. v.) 

 Jaké zjednodušení tu nastalo, vyniká zřejmě, když uvážíme, že 

 dlouhý, nahoře lopatkovitě rozšířený ústroj jest 

 homologický s pouhým hrbolkem. S distálními hrbolky 

 na výčnělcích mentum souvisí hrbolky veliké oporné desky 

 jednotlivých laloků ssacích desek. Tedy zase hrbolek {hr^ 

 obr. 4.) jest homologický s dlouhou chitinovou ty- 

 činkou, za to úzká o porna proužka, jak jest ji viděti 

 v sosáku Lonchaea vaginalis Fall, rozšířila se v širokou 

 opornou desku. Patrně jest rozvoj oporných vidlic 

 podmíněn rozvojem laloků ssací desky a snad i je- 

 jich pohyblivostí a délkou sosáku. 



Jako v sosáku Chrysomyia formosa Scop. tak také v so- 

 sácích Mochlonyx velutinus Ruthe a Poecilostolla 

 pictipennis Meigen nalézají se velmi kratičké dolní oporné 

 vidlice {op. v. obr. 6.). S těmito souvisí široké oporné destičky 

 laloků ssacích desek. Krátké zakroucené dolní oporné vidlice 

 vyskytují se v podřádu Orthorapha velmi často, zvláště jimi 

 vynikají čeledi Tipulidae a Culicidae. 



Z několika tuto popsaných zařízení oporných vycházejí 

 samozřejmě tyto všeobecné věty: 1. Nejdokonaleji zdife- 

 rencované dolní oporné vidlice má Lonchaea vagi- 

 nalis Fall. Z mentum po každé straně vyniká samo- 

 statný dlouhý processus, jenž se nahoře rozšiřuje 

 aby mohl opříti chitinový proužek ssací desky. 

 Při tom třeba poznamenati, že ssací desky jsou poměrně veliké 

 a opatřené četnými pseudotrachejemi, nikoliv však ve větším 

 počtu nežli v sosáku rodu Musea Lin. 



2. Horní oporné vidlice často se tak promění 

 že 1 i c h 3> výběžek směrem v e n t r á 1 n í m znamenitě 

 vzroste, a to na úkor vlastní vidlice, která zakrsává 

 (Lonchaea, obr. 1.). 



2. Zhusta oporná vidlice s lichým výběžkem, 

 sroste v širokou destičku z měkkého chi tin u (Sepsis, 

 obr. 3.). 



4. U některých rodů z Cycloraph splývá oporný 

 proužek s vidlicí v jedinou tyčinku, ale tato zůstává 

 sa ni ostat nou; tedy ncsrůstají obě části vidlic ve 

 skutečnou vidlici jako u rodu Musea. (Viz obr. 2.) 



