. 21 



5. V sosáku jiných rodů vyvinuly se samostatně 

 obě části vidlic, ale ne srostly. Postrádají však 

 op orného proužku. (Sepsis, obr. 3.) 



6 U Orthoraph nalézají se spodní oporné vi- 

 dlice pravidlem malé nebo nepatrné. 



7. M e n t u m C y c 1 o r a p h m í v á p r a v i d 1 e m p o s t r a n n í 

 okraje stlustlé, takže vypadají pod drobnohledem 

 jako dvě rovnoběžné lištny. K těm se pí-ipojují 

 spodní oporné vidlice, a proto bývají často obě je- 

 jich části nes rostlé (mimo Muscidae a Tachinidae). Viz 

 obr. 1., 2., 3. /. 



8. Mentu m Orthoraph se vyznačuje medián, ní 

 ventrální lištnou, která se v předu rozštěpuje 

 a tvoří podklad pro oporné vidlice, které jsou vy- 

 vinuty jako prosté hrbolky nebo kratičké chitinové 

 obloučky. Viz obr. 4. a 6. /. 



Resumé. 



1. Die bei weiten am meisten differenzierten íStútzgabeln, vvelche 

 an das Mentum sich ansetzen, besitzt Lonchaea vaginalis 

 Fa 11. Dieselben sind aus zwei selbstándigen Chitinstábchen, 

 an die sich erst die .Stíitzbánder anfúgen, zusammengesetzt. 



2. Im Saugrussel anderer Holometopen sind zwar die unteren 

 Stútzgabeln sichtbar, sind aber nicht verwachsen und stehen 

 nicht in Verbindung mit den immer vorhandenen Stutzbándern. 

 (Beispiel: Fig. 3.) 



3. Bei manchen Familien der Holometopen sind die Stútz- 

 bánder und Stútzgabeln zu einem einzigen Chitinstreifen an 

 jeder Seite der Endlippen vereinigt. (Fig. 2.) 



4. Bei der Gattung Musea sind beide Teile der Stútzgabeln 

 zu einem wirklichen Gabelapparat verwachsen. Ihre Stútz- 

 bánder sind nur rudimentár (Kraepelin). 



5. Orthorapha zeigen nur kleine oder ganz rudimentáre 

 Stútzgabeln oft von der Form eines Hockers. (F^ig. 4.) 



6. Die oberen Stútzgabeln sind in dem Rússel der Dipteren 

 auch sehr mannigťaltig entwickelt. (Fig. 1. bis 5.) 



