47 



Myrmicascabrinodis, lobicornis atd., krade jim kukly a 

 požírá. 



K mravencům pohostinným náleží malý, lesklý a velmi 

 hbitý mraveneček Formicoxenus ni ti d u lus, hlavně v hníz- 

 dech Form. rufa a pratensis. Oba druhy bytují vespolek 

 klidně, chovají se k sobě lhostejně, žijíce každý pro sebe .For- 

 micoxenus byv napaden silnějším a větším soubydlitelem, staví 

 se mrtvým. 



2. Zcela lišny jsou osady smíšené. V nich mravenci 

 nejen prostorně vedle sebe žijí, nýbrž splývají v jeden společenský 

 celek. Druhový rozdíl jedinců mizí společensky úplně : mravenci 

 různých druhů chovají se k sobě jako členové jedné rodiny, sta- 

 více společně hn^'zdo, společně shánějíce potravu, vychovávajíce 

 plod, bráníce domova atd., pokud jim tělesné a fysické schop- 

 nosti, jakož i zákon o rozdělení práce dovolují. Proto také výraz 

 pro mravence pomocné »otroci« (bezpochyby »otrocký« překlad 

 německého »Sklavenameisen«) jest méně vhoden ; případněji na- 

 zývají je Francouzi »auxilíaires«. 



Osady mohou býti opět pravidelné a nahodilé. 



Oněch rozeznávají myrmekologové tři tvary: 



a) Páni nejsou podstatně závislí na svých pomocnících, po- 

 něvadž dělníci pánů mají ozubený okraj čelistí. Okraj ten jest 

 mravenci vším : lopatkou i motykou, pákou i dlátem, Ižicí zedni- 

 ckou při stavbě hnízd a zároveň jemnou rukou, kterou přenáší 

 plod; slovem slouží mravenci ke všemu, jenom ne ku žvýkání, 

 poněvadž mravenci přijímají potravu lízáním. Mravenec, nema- 

 jící žvýkacího okraje,*) nemůže stavěti příbytku, ošetřovati plodu, 

 jest neschopen samostatného bytí mravenčího a odkázán na 

 pomoc cizí. 



b) Páni jsou podstatně závislí na pomocnících, poněvadž 

 dělníci pánů nemají žvýkacího okraje. 



c) Páni jsou venkoncem, všestranně závislí na pomocnících, 

 nemajíce vůbec vlastních dělníků. 



Ad a) Sem náleží Formica sanguínea, jejímiž pomoc- 

 níky pravidelně bývají Formica fuse a a rufibarbis. Nabý- 

 vají jich lupem. Přepad takový líčí Wasmann z Limburská takto: 

 Bylo 7. července 1884 mezi 1. a 2. hodinou odpolední. Ve vzdá- 

 lenosti asi 45 kroků od osady druhu sanguínea vězelo pod 

 vřesovým trsem hnízdo druhu fuse a. Nepravidelné oddíly lu- 



') Také otrocký překlad německého „Kaurand". 



