69 — 



se jeho stavbou zabýval) skládá ze tří částí, ale všechny v tom 

 souhlasí, že v nich končí rozvětvený nerv; poslední koneček 

 každého vlákénka nervového vybíhá v ústroj, který nám zná- 

 zorňuje obr. 1. v silném zvětšení a který budu v dalším jmeno- 

 vati konečná tyčinka; vrchol její pak, který se za živa silné 

 leskne, bude nám slouti čípek. 



Obr. 1 . Tyčinka (/), s čípkem (c). z holeně 

 kobylky (dle Adelunga) u n nerv vniká do 



tyčinkv. 



Podrobnosti uspořádání sluchových tyčinek neuvedu, jednak 

 abych zbytečně výklad neprotahoval, jednak že by výklad takový 

 byl obtížný bez obrázků. O tom, jaký význam fysiologický ty- 

 činky v našem ústrojí mají, nic jistého není zámo ; V. Graber, 

 který se studiem sluchu hmyzího velmi zabýval, představoval 

 si, že zvukem rozechvěje se resonanční přístroj a ten otřásá 

 také tyčinkami na nervu připevněnými a ty pak, třesouce se, 

 dráždí mechanicky nerv k nim připojený. 



U žádné jiné skupiny hmyzu nejsou tyto smyslové organy 

 tuk vyvinuty jako u kobylek, podstatné části jejich však, slu- 

 chová tyčinka s čípkem a nervem, jsou u hmyzů v rozmanitém 

 uspořádání velice rozšířeny. Nejpodrobněji se stavbou a fysio- 

 logickým významem těchto ústrojů zabýval V. Graber,*) který 

 shledal : na nejrozmanitějších místech těla hmyzího pod vnější chiti- 

 novou korou těla leží smyslové ústroje, které Graber obecně 

 »chordotonalní« (»strunozvučné« překládá to slovo Vejdovský) 

 zove, které v podstatě všude tak jsou stavěny, že skládají se z jedné 

 nebo více mezi dvěma pevnými místy povrchu těla napjatých 



*) v. Graber, Die chordotunalen Sinnesorgane und das Gchor der In- 

 sekten. Arch. t". mikr. Anat. 20, 21. 



