ryby neslyší — praví, že na hmyz se slovo » slyšeti* nehodí, 

 ale nesoudí tak proto, že by hmyz vůbec nereagoval na zvuky 

 a tony, nýbrž že slova toho má se pouze tam užiti, kde na- 

 cházíme analogické zakončení nervové jako u člověka (tedy 

 vnitřní ucho). Jinak však uznává K r e i d 1, že rhytmický zpěv 

 cikad, kobylek a jiných hmyzů pravděpodobně v podstatě stejně 

 jesť vnímán jako tony uchem lidským. 



Sluch jest zvláštní smysl. U člověka tak hluboce jest spojen 

 se vší jeho duševní činností, že řeč a co vše s ní souvisí ne- 

 byla by možná bez sluchu ; ještě u ssavců a ptáků nesporného 

 významu, mizí ve své důležitosti už u plazů, obojživelníků, 

 schází už u ryb a snad u všech bezobratlých vyjímaje hmyz. 

 Není podivné toto jeho malinké rozšíření v živočišstvu, zvláště 

 srovnáme-li je s rozšířením jiných smyslů, zraku, čichu, chuti, 

 hmatu? A proč právě hmyz má sluchové ústroje vyvinuté, ni- 

 koli však suchozemští plži a jiná suchozemská zvířata? Myslím, 

 že stojí za to, jíti této otázce na kloub a začal jsem tedy zkou- 

 šeti sluch hmyzu, jeho sluchové ústroje. 



Z elementarných domnělých sluchových ústrojů hmyzích 

 jsou nejpřístupnější chordotonalní organy larvy C o r e t h r y. 

 Larvu tuto možno v létě uloviti v stojatých vodách ve velkém 

 množství a poněvadž jest krásně průhledná, možno všechny 

 útroby její za živa pod drobnohledem prohlížeti. Má velmi hou- 

 ževnatý život a také to pozorování ulehčuje. U Corethry na- 

 kreslil poprvé chordotonalní organy Leydig v r. 1858 a po 

 něm mnozí jiní. Jest možno snadno je najíti zvláště v prostřed- 

 ních segmentech těla na břišní straně; jsou jako struna mezi 

 dvěma místy chitinu napjaty a poznáme je dle lesklých tyčinek. 

 Na obr. 1. jest poloha jejich znázorněna při malém zvětšení. 



Weismann*) a po něm Graber tvrdí, že chordo- 

 tonalní organy Corethr^^ jsou obsaženy ve 4. — 10. segmentu a 

 že v hrudi a v posledních segmentech v zadku scházejí. Našel 

 jsem však tyto organy i v hrudi (dva páry; třet^' jsem marně 

 hledal) i v posledních segmentech těla a trochu ovšem pozmě- 

 něné i v hlavě a mohu tedy tvrditi, že jsou — až na první segment 

 hrudní — ve všech segmentech obsaženy. O jiné jejich stavbě 

 tu vykládati nemohu, nýbrž jen o V3>znamu jejich pro sluch. 



*) A. Weismann, Die Metamorphosc d. Corcthra pluinicornis. Z. f. \v. 

 Z. 1866. 



