65 



pamět, t. j. jestliže reaguje na totéž podráždění v různých 

 dobách různě dle toho, reaguje-li na podráždění po prvé nebo 

 již po vícekrát, pak chce o něm Loeb věřiti, že má duševní 

 život ; jinak nikoli. 



Vedle J. Loeba byl to zvláště J. v. UexkúlP), který 

 v kritice Nagelových prací o čichu zvířat odmítal jeho psy- 

 chologické výklady reakcí zvi. členovců a žádal místo nich 

 především výklad fysiologický. 



Také A. Bethe ve své studii o souvislosti stavby ústřed- 

 ního nervstva u Carcinus maenas s jeho reakcemi ^) odmítal 

 nekritické stanovisko, dle něhož každý pohyb a každá reakce 

 živočichova jest uváděna jako výron jeho rozumové činnosti; 

 nezříkal se sice úsudku z analogie jako základu srovnávací 

 psychologie, věřil, že zvířata mají pocity, pamět atd., avšak hle- 

 daje nějaký exaktní podklad pro jich poznání došel jako Loeb 

 toho důsledku, že jen u těch zvířat možno předpokládati nějaký 

 duševní život, která mají schopnost změniti na základě osobní 

 zkušenosti (paměti) své jinak ustálené jednání, která tedy během 

 života svého něčemu se naučí. Stoje na tomto stanovisku, zkoušel 

 Bethe v další studii^), zdali mravenci a včely, hmyz často za 

 velmi rozumný považovaný vskutku jedná na základě nějaké 

 osobní zkušenosti, či jsou-li to pouhé automaty, které nemohou 

 jednati jinak n.ž jedním způsobem, který napřed uhodnouti lze. 

 Výsledky pokusů pak dokazovaly Bethe-ovi, že včely a mra- 

 venci nic nejsou než prosté automaty, že nemohou měniti na 

 základě nějaké zkušenosti své jednání, že jsou pouhé »reflekční 

 stroje^. Dokazuje o mravencích, že se neznají a že mravenci 

 jednoho mraveniště jen proto na sebe neútočí, že napuštěni jsou 

 podobným zápachem ; na mravence z cizího mraveniště útočí, 

 poněvadž jinak zapáchá ; jestliže jej však potřel Bethe vymačka- 

 nou šťávou z prvních mravenců a tím mu jejich zápachu dodal, 

 mravenci jej beze všeho přijali za svého. Mravenci jdouce za 

 potravou neorientují se dle okolí, nýbrž zanechávají za sebou 

 jakous polarisovanou stopu, po této stopě netrefí zpět, nýbrž 

 jen ku předu. Stačí přejeti mravencům prstem přes jejich pěšinku 

 smazati jim tak stopu a mravenci netrefí dál. Podobně i u včel 



^) Der Schatten als Reiz fúr Centrostephanus longispinus, Zeitschr. f. 

 Biol. 1898. 



'■') Das Zentralnervensystem v. Carcinus maenas. Arch. f. mikr. Anat. 1898. 



') Diirfen wir den Ameisen u. Bienen psychische Qualitáten zuschreiben? 

 Pnug. Arch. 1898. S. 15-100. 



5 



