67 



fysiologií. V té chvíli, kdy pozorované změny v nervstvu se roz- 

 šířily až do kůry mozkové (místo, kam až, není dosud dobře 

 známo) a kdy začne pozorování pocitů, opouští fysiologická 

 psychologie pozorování objektivní a začne subjektivní, poněvadž 

 teď začnou zjevy duševní, kterých tady dříve nebylo. Tyto zjevy 

 duševní nepovstaly z fysiologických, poněvadž tyto probíhají 

 pro sebe jako uzavřený celek. »Tu jest kardinální bod ^) celé 

 otázky, který jest třeba si náležíte ujasniti. Jestliže, jak jsme 

 viděli, všude pohyb budí zase jen pohyb a řetěz příčin a účinků 

 jest od té chvíle, kdy smyslový ústroj byl podrážděn až do pro- 

 vedení pohybů zcela uzavřen, není možno, aby pohyb byl vedle 

 toho ještě příčinou nějakého duševního pochodu.* Pojmy » pa- 

 měť*, »vjem«, »pocit« označující duševní zjevy nemají positiv- 

 ního obsahu a označovati jimi nějaké zjevy jest zbytečno a ne- 

 přesno. »Hypothesa -) duše nemůže ve srovnávací psychologii 

 nic positivního vykonati ; jedno však zmůže : může způsobiti 

 nenapravitelný zmatek.* 



Proti těmto do krajnosti vyhnaným důsledkům o psycho- 

 fysickém parallelismu mnoho se bránili entomologové zabývající 

 se studiem života hmyzího, zvláště H. v. Buttel-Reepen, E, 

 Wasmann, A. Forel. Zkušenosti jejich bránily jim, aby při- 

 stoupili k theorii Betheově o mechaničnosti života hmyzího 

 a všeobecné jejich názory nutily je, aby proti Betheovi a Uex- 

 kúllovi možnost vědy o duši zvířat hájili. 



H. v. Buttel-Reepen, nepouštěje se do theoretických 

 diskusí, vyvracel jednotlivá udání Betheova o včelách a doka- 

 zoval, že není pravdivá Betheova domněnka, včely že by 

 neměnily reakce dle vnějších okolností, a poněvadž je mění, že 

 nejsou to reflekční stroje ve smyslu Betheově. Ve velmi 

 podrobném a čtení hodném rozboru ') ukazuje zvláště, že včely 

 nereagují vždycky stejně na zápach svého úlu (Nestgeruch), 

 neboť včely bez královny přeběhnou snadno do cizího úlu v jiném 

 zápachu, že zbloudilé včely, nesou-li potravu, bývají přijaty 

 i cizím úlem atd., ukazuje, že včely mají schopnost sdíleti si 

 (zvukem) dojmy, dokazuje, že Bethe-ovy pokusy o orientaci 

 včel v přírodě byly nepřesný atd. O duševním životě soudí však 

 Buttel-Reepen nemnoho jinak než Bethe: »Přiřkneme-li zví- 



1) Ibid. S. 499. 

 ■-) Ibid. S. 501. 



3) Sind die Bienen Reflexmaschinen ? Biolog. Centrbl. 20, 1900. S. 97 sq. 



5* 



