92 



6. Srovnání emp. a theor. polygonu, resp. srovnání fre- 

 quencí theoretických stejným variantám náležejících s empiri- 

 ckými vede k stanovení shody mezi výpočtem a pozorováním, 

 mezi theorií a praxí, která — jsouc větší dle počtu pravděpo- 

 dobnosti při větším materiálu — udává se v procentech diffe- 

 rence ploch obou pol3''gonii 



A = 100 ^((Xj'i_-zJl ./ 



2n 



kdež jest d a. ^ hodnota závislá na differencích mezi frequencemi 

 theoretic. a empirickými a má být dle theorie (pro oprávněnost 



výsledků) /\ <; -— r **/p. — Číslo n jest počet exemplářů. 

 Vn 



Mimo geometrický význam, jenž jest patrný ze vzorců mají 

 uvedené hodnoty ještě vzhledem k biologii význam, jak ná- 

 sleduje. 



1. 71/, průměrná hodnota varirujícího znaku má význam 

 čistě morphologické konstanty, charakterisujíc »normální 

 tvar*. Srovnávání různých jejich hodnost vede k poznání lokál- 

 ních ras, variet etc. Aí jest též graficky označeno dle toho bodem 

 mezi variantami v ose úseček. 



2. Index variability má absolutní hodnotu (— demonstrováno 

 bylo na příkladech z literatury) větší neb menší (nikdy tak kolísající 

 jako M) dle ^ počtu vrcholů var. polj^gonu a tedy i dle ^ počtu 

 k nim náležejících variant čili řídí se dle variačního rozsahu. 

 Dle toho jest indexem pro stupeň reakční schopnosti 

 individuální a má tedy význam konstanty fysiologické. 



3. Index asymmetrie charakterisuje blíže způsob variace; 

 jeho absol. hodnota udává ^ nesouměrnost odchylek od nor- 

 málního tvaru a jest 4- neb — dle toho, vyskytuje-li se při va- 

 riaci více vyšších či nižších variant od tvaru typického. Jest též 

 značen na ose úseček bodem (A), jenž od bodu ilf jest buď ve 

 smyslu -j- či — položen ; v něm má patu maxim, frequence 

 theoretická, která tudíž prochází právě vrcholem variační křivky. 

 Při variaci symmetrické splývá A s M. 



4. Posléze rovnicí vyjádřen zákon variace jistého znaku ve 

 tvaru, z něhož — tak jako z rovnic fysikálních — zpětně 

 lze počítati různé otázky : ku př. jaký jest nutný při stejné 

 pravděpodobnosti výsledků počet jedinců, jestliže se m — násobí 

 počet variant, (kterážto interpolace má praktic. význam buď při 

 měření znaků v sebe přicházejících, t. j. znaků jako jsou: váha, 



