110 



Phora pulicaria Fall. (Obr. 3 ) 

 je drobná muška, již vypěstoval jsem rovněž ze hříbku. Bílé 

 larvy měřily do délky 3 mm a jich segmentování bylo méně 

 zřetelné než u předešlých (obr. 3. B). Hlava nebyla vyvinuta, ale 

 kousací čelisti prvního článku jasně prosvítaly. Také dvě po- 

 délné trachealní větve byly patrný, avšak vyúsťovaly v stigmata 

 pouze v předu a na zadečku těla. 



Larvy již za dva dny počaly se zakuklovati. Líheň se však 

 nezdařila, jelikož hříbek brzy podlehl rozkladu. Teprve když 



pokus jsem opakoval 

 a po zakuklení hříbek 

 nahradil syrovinkou, 

 podařilo se mi mušky 

 vypěstovati. Zakuklo- 

 vání dalo se na stě- 

 nách válce pouhým 

 stažením těla. Kukly, 

 v obrj^su vejčité, byly 

 tvořeny dvěma kon- 

 vexními obaly, z nichž 

 dorsalní byl více vy- 

 puklý a jeho spád byl 

 k jedné straně náhlejší 

 (obr. 3.C). 



Také z této druhé 

 násady nemohl jsem 

 se mušek dočkati. Po- 

 znal jsem, že příčina 

 je v nízké tempera- 

 túře, neboť když jsem 

 dal válec na teplá 

 kamna, nestačil jsem 

 mušky schytávati. — 

 Kukly pukaly tím způsobem, že odpadávala přední část dorsalního 

 obalu (obr. 3. D). Phora pulicaria měří pouze 1 3 mm. Hlavu, 

 hruď a zadeček má černé, mírně lesklé a nohy převážně hnědo- 

 žluté. Jemně osrstěné oči zabírají krajní čtvrtiny hlavy (obr. 3. E). 

 Temeno na vyvýšeném mozolku nese tři jednoduchá očka. Čelo 

 a temeno zdobí tři řady po 4 mohutných štětinách. Tykadla 

 nserují se téměř na pokraji otvoru ústního; jsou trojčlenná 

 a nejvíce je vyvinut článek třetí, jenž má tvar kulovitý, je jemně 



Obr. 



A. Mouaha. ■ 



D. Otevřený 



s hora. — F. 



samčí, - 



3. Phora pulicaria Fall. 



— B. Larva. — C. Kukla. - 

 kuklový obal. — E. Hlava 

 T\'l<adl(). — G. H/popygiuni 

 H. Hvpopygium samicí. 



