18 



Příspěvek k přírodopisu přástevníka Sel. 

 lunigera Esp. 



Podává J o s. S r d i n k o. 



Meškaje na dovolené ve Vápenném Podole u Heřmanova 

 Městce, nalezl jsem v druhé polovici měsíce června — po velkém 

 větru — v lese smrkovém po zemi lezoucí housenku. Dle habitu 

 nebylo nesnadno ihned souditi na nějakého přástevníka a po- 

 znati dle vyobrazení v Hofmannově díle, že tu jde o Sel. luni- 

 gera Esp. Tento nález dosud mně neznámé, pestře zbarvené hou- 

 senky a, jak jsem se dočetl, i vzácného druhu, nemálo vznítil 

 můj entomologický zápal a přirozeně vyvolal moji touhu po 

 hojném úlovku pomocí klepače. Leč přes namáhavé, delší 

 klepání smrčků toužený výsledek se nedostavil z té příčiny, že 

 stromky byly již přerostlé, takže i silný úder 174 kg. těžkým 

 klepačem nedostačoval náležitě otřásti pružnými, zejména delšími 

 větverni, čehož však ku sklepání housenek nezbytně je potřebí. 

 Nezdar prvého dne neodstrašil mne a pokračuje v klepání druhý 

 den, nalezl jsem k nemalému překvapení velké housenky S. lu- 

 nigery na kmenech sedící. V prvém okamžiku přišlo mi na mysl, 

 že to jsou bezpochyby včera sklepané, ale přehlédnuté a mezi 

 tím opět na smrky vylezlé housenky. Když jsem však spíše na 

 kmenech sedící, než se smrčků sklepané housenky nacházel i na 

 místech, kde jsem ještě neklepal, nebyl jsem více v pochybnosti, 

 že se vyrostlé housenky S. lunigery mají po kmenech hledati a ne 

 klepati, jak se v díle Hofmannově k tomu radí. Proč ale slézají 

 tyto housenky i s těch nejvyšších korun smrků dolů po kmenech, 

 usedajíce a v klidu odpočívajíce ve výši 1 — 2 ni nad zemí, nej- 

 častěji hlavou dolů a svou délkou souběžně s osou kmene a 

 v této poloze celý den setrvají? Ze by s povětrností toto slézání 

 nějak souviselo, aneb že by to byly housenky při velkém větru 

 s korun spadané — neshledal jsem ; výsledek sběru nikdy ne- 

 záležel od počasí, bylo-li po dešti, po větru, slunečno, pod- 

 mračno atp. 



V prodlení jen asi 15 dnů, totiž od 15. června počínaje, 

 nalézal jsem dle toho, bylo-li místo více nebo méně na výsluní, 

 bez ohledu na pohodu a v každé době denní, jen vyrostlé hou- 

 senky na kmenech smrků, na nízkých stromečkách třeba až na 

 oddenku klidně sedící, nikdy ale dolů neb nahoru lezoucí, což 

 pravděpodobně jen v noci se děje. 



