. _ 105 ^ 



subaeneum Daniel). Též náš obyčejný druh L. deflexum Panz. 

 eví odchylky. Obyčejné jest úplně černý, lesklý a má řady teček 

 na krovkách nevtlačené, jindy má však řady teček dosti značně 

 vytlačené (skoro jako Bedeli Daniel), jiná odchylka Bang-Haasi 

 mihi má tělo mnohem menší, holeně a chodidla červené a na 

 krovkách nádech tmavě kovový, tato odchylka jest z Normandie 

 z Francie, a ještě jest popsaná, velmi nestálá odchylka Discon- 

 tignyi Bris. z Pyrenejí. Nejvíce odchylek jeví L. Baudii Bedel 

 a tu opět zdá se, že jedinci z Krajiny a Itálie severní jsou 

 celkem menší, štíhlejší, mdlejšího lesku a mají tečky v řadách 

 krovek veliké a tak vryté, že mezirýží jsou úzká, klenutější 

 s méně znatelnou proužkou jemných teček, ač již z Ligurie 

 viděl jsem jedince lesklejší, kteří mají mezirýží na krovkách 

 plošší se zřetelnou proužkou malých teček. V Itálii jižní na př. 

 v Campo-Basso jsou již L. Baudii větší se širším, lesklejším 

 štítem a mezirýžími širokými, plochými, dosti lesklými; ovšem 

 nedosahují ještě úplně velikosti jedinců ze Sicílie, kteří popsáni 

 byli pod jménem scrobiferum Rottbg, jest tudíž uvedená forma 

 jen odrůdou od L. Baudii, neboť vyskytují se k ní zřetelné 

 přechody. 



V Liosomách pracoval nejdříve seriosně Brisout, který 

 v Grenierovu Catal. des Col. de France 1863 — 1867 popsal pět 

 druhů a dvě odrůdy z Pyrenejí. 



O systematické uspořádání rodu tohoto pokusil se pak ve 

 výborné Synopsis du Genre Liosoma Steph, Bedel r. 1884 

 v Revue ď Entomol. Caen III., str. 132 — 141.; on měl v rukou 

 všecky typy tehda známých druhů a znaky odlišovací jednot- 

 livých druhů dobře ve svém klíči krátkými diagnosami podal ; 

 k některým znakům ovšem nepřih édl ku př. jsou-li oči klenuté, 

 či ploché. Bedel popsal dva druhy, totiž L. Reitteri a Baudii. 

 I po uveřejnění této synopsis vyškytají se však v literatuře po- 

 pisy Liosom velmi kusé, ze kterých nelze stanoviti, do které 

 skupiny popsaný druh náleží, tak ku př. popsal r. 1897 Stierlin 

 L. Rošti z Cirkassie, avšak neuvádí v popisu má-li episterna za- 

 dohrudí zapištěná či nahá, zapomenuv takto znak velmi důle- 

 žitý, takže jsem tento druh nemohl ve svém klíči umístiti. Nej- 

 nověji velmi cennou studii o tomto rodu uveřejnil Dr. Karel 

 Daniel 1906 v Munch. Koleopt. Zeitschr. III., str. 128—134., kde 

 též nové tři druhy popsal. 



Přihlížíme-li k podobě penisu u jednotlivých druhů rodu 

 tohoto, vidíme především, že zde penis jest dosti jednoduše 



