31 



tvoří přechod mezi ním a S. curtisiana Endr., neboť příčka mezi r^ a 

 rs ústí právě do vrchiolu vidlice. Kpk. 



Letos v dubnu sbíral jsem Acidota crenata na vlhké lesní louce 

 ve výšce skoro 600 m v píseckém lese, a sice v ploníku obecném. 

 Prosíval jsem jen ploník a našel jednou v dubnu 6 exemplárů, den na to 

 opět 2. Dne 26. a 27. VII. zase po jednom kousku. Vidy pouze 

 v ploníku a nikde jinde na celé dosti veliké louce ani kousek. 



Jeden exemplář Acidota cruentata loni »o dušičkách* v městském 

 parku piseckém na pěšince ; patrně byl přivezen z lesů píseckých 

 s klestím, kterjmi byly květiny na zimu přikrývány. 



Poecilonoía rutilanš se objevila letos hojně v Písku na lípách 

 u silnice a sice ve dvou rojích. První od 1. — 10. VI., a druhý od 

 konce června do 10. července. Zajímavo je, že v červnu létal brouk 

 o poledním vedru, — v červenci pak od 2 — 3 hod. odpoledne. — 

 Z jednoho sta velkých starých lip bylo napadeno jen as 15 stromů, 

 které mají kmeny na západní straně do póla vyhnilé. Jsou to právě 

 kmeny, které jedině jsou ozářeny poledním sluncem, kdežto ostatní, 

 korunou kryty, jsou ve stínu. 



Na těchto kmenech sbíral jsem také začáť<em července jeden 

 exemplář Necydalis major a 10 kousků Clytant. Herbsti. 



Dr. Tyl. 



Náhled, že Cicadetta montana pouze v posledních suchých 

 létech v Cechách se rozšířila, nezdá se mi dosti pravděpodobným. 

 Tento druh není nikterak výslovně jihoevropským, nýbrž jest domovem 

 v největším dílu Evropy a vyškytá se dokonce ve Finsku, Švédsku 

 i Anglii. Jest to jediná evropská pravá Cikada, rozšířená tak daleko 

 na sever. Soudím, že posud v Cechách byla přehlížena. 



Dr. Géza Horváth. 



Nové české hymenoptery. 



Oldřich S u s te r a. 



Minulého roku věnoval jsem zvýšenou pozornost pí-íčným údo- 

 lím a roklím Vltavy a Berounky v okolí Prahy, při čemž se znova po- 

 tvrdilo, že Cechy chovají veliké množství druhů, jichž nejbližší 

 naleziště známá jsou teprve ze středních Uher a jižních Tyrol a 

 dokonce — patrně pro nedostatečný dosud výzkum — až z Jižní 

 Francie a Itálie. Vztahy k jižním zemím nabývají znenáhla ta- 

 kového rozsahu, že hymenoptery české blíží se jak počtem druhů. 



