— 88 



kratšími a širšími holeněmi předních noh odlišný. — V Sedmi- 

 hradsku a přilehlé části Uher. 



16. Dorytomus occalesccns Gyllenlial. 



Schónlievr III., 298, Fanst, BuUet. Soc. Imp. Nat. Moskau 

 1883 440, RedfenbacJier, Faun. Austr. II., 763, Seidlitz, Faun. 

 Traussyl. 682. 



Mezi druhy druhé skupiny, po krátkém, hrubě vráskovaném 

 nelesklém nosci, jemném tečkovaném štítě a před koncem šikmo 

 vmáčknutých krovkách znatelný. Tmavohnědý, tykadla, nohy, 

 přední a zadní strana štítu, šev krovek a s nim souběžná postranní 

 páska žlutočervené, tělo tmavými a vetkanými bělavými, na krov- 

 kách skvrnovitě seskupenými chloupky pokryté. Nosec u obou po- 

 hlaví sotva delší než štít, hrubě vráskovitě tečkovaný, nelesklý, skoro 

 rovný. Tykadla as do středu štítu sahající, v obou rodech blíže úst 

 vkloubená, násadec rovný, v poslední třetině dosti silně zduřený, 

 prvý článek bičíku málo delší než širší, druhý mnohem slabší, 

 as tak dlouhý jako široký, ostatní články příčné, směrem k pa- 

 ličce se rozšiřující, palička široká, krátce vejčitá, as tak dlouhá 

 jako přilehlé tři články bičíku dohromady. Oči kulaté, nepatrně vy- 

 klenuté, čelo mezi těmito úzké, u (^ jen tak široké jako polovina 

 nosce. Štít as o třetinu širší než delší, vzadu a napřed rovně 

 uťatý, uprostřed nejširší, odtud jak ke kořenu tak i k hlavě 

 dosti značně, skoro stejně silně zúžený, po délce sotva znatelně 

 po šířce mírně vyklenutý, jemně a hustě tečkovaný. Štítek malý 

 krátký, skoro čtverhranný. Krovky 2V2'<rát tak dlouhé jako 

 široké, u kořene rovně uťaté, od pravoúhlých, na konci za 

 okrouhlených ramen až k poslední třetině znatelně rozšířené 

 dále pak v mírném oblouku zúžené, v hlubokých rýhách silně 

 a hustě tečkované, mezirýží sotva znatelně vyklenutá, jemným 

 tečkami prostouplá, před koncem šikmo vmáčnutá. Nohy krátké 

 stehna dosti zdařená, slabě, u (^ mohutněji ozubená, holeně 

 předních noh v hořejší polovině vnitřní strany vykrojené. 2*5 až 

 3*2 mm dlouhý. V celé Evropě na topolu bílém rozšířen. 



17. Dorytomus dorsaltá Liniié. 

 Syst. Nat. ed. X, 378, Fatist, BuUet. Soc. Imp. Nat. Moskau 

 1883, 463, Redlenbacher, Faun. Austr. II, 761, Seidlitz, Faun. 

 Transsyl. 683; sanquinolentus Bedel, Faune d. Coléopl. du 

 Bassin de la Seině VI, 287; abc. Linnei Fa/ís/ ibid. ; basithorax 

 Pie, rÉchahge 1901, 80; ab c. nigrifrons Faiisí ibid. Obr. 4. 



