^ 94 



mírněji zúžený, jemně a hustě tečkovaný. Štítek malý, tečko- 

 vitý. Krovky sotva dvakrát tak dlouhé jako široké, u kořene 

 rovně uťaté, mnohem širší než štít, strany od tupoúhlých ramen 

 až k poslední třetině rovnoběžné, dále pak v mírném oblouku 

 zúžené, v hlubokých rýhách hrubě tečkované, rýhy po stra- 

 nách a vzadu mělčí a slaběji tečkované, mezirýží slabounce vy- 

 klenuté, velmi jemnými tečkami prostoupené. Nohy dosti mo- 

 hutně vyvinuté, stehna slabě zduřená, jemně ozubená, holeně 

 krátké, na hořejší polovině vnitřní strany slabě vykrojené. 2 

 až 3 mm dlouhý. — Na vrbách a topolech ve střední a severní 

 Evropě. 



24. Dorytomus salicis Walton, 



Ann. of nat. hist. 1851, 313, Redtenhaclier, Faun. Austr. 

 II, 762, Seidlitz, Faun. Balt. 426 et Faun Transsyl. 683, Fatist, 

 Bull. Soc. Imp. Nat. Moskau 1883, 451 ; Gyllenhali Faiist 

 ibid. 



Druhu majalis Payk. velmi podobný od něho aspoň na horní 

 polovině lištami prostoupeným, kratším, u r^ tak jako šiít, u 9 

 jako štít s hlavou dlouhým noscem, v obou pohlavích blíže úst 

 vkloubenými tykadly a nazad znatelně rozšířenými, za středem 

 nejširšími, na švu vždy hnědočervenými a tmavou, se švem 

 souběžnou postranní páskou zdobenými krovkami odlišný. 

 2 — 3 mm dbuhý. — Ve střední a severní Evropě na vrbách. 



Pterogon proserpina Pall. 



Kterak žije u Prahy a kterak jinde. 



Sděluje stav. rada J. Srdínko. 



Ty časy, kdy půvabné údolí Sv. Prokopa bylo eldoradem 

 pražských entomologů, oplývajíc bohatou i vzácnější faunou z říše 

 šupinokřídlých, patří snad na vždy minulosti. 



Rozsáhlé, místy hlubokým úžlabím prorvané stráně po levé 

 straně potůčku před a za vysokým viaduktem, kde dnes dráha 

 údolí protíná, nebyly ještě před několika desítiletími odkrývkou 

 vápencových lomů zcela zasypány, a hostila jejich kamennitá, 

 kulturou nedotknutá půda ve svém panenském stavu tak mno- 

 hého zástupce z říše motýlí, jenž si výlučně za domov oblíbil 

 výslunná, v^^prahlá stanoviska. 



