110 



nejširší místo je 1-5 mm široké. Tělo její podobá se velmi pro- 

 táhlému kuželi. V předu je tenké, v zadu nejtlustší, třinácti- 

 členné ; 12. či. užší než 11. a 13. dodává larvě podoby před 

 koncem těla mírně zaškrcené. Od kosťově bílé barvy těla ná- 

 padně se odrážejí zadní stigmata jako dvě černé velké tečky. 

 Mezi stigmaty a řití vyniká slabě načernalý nizoučký hrbolek. 

 Poslední trochu porozšířený článek má na hřbetě dva oblouko- 

 vité hrbolky, pod nimiž právě leží stigmata. Směrem laterálně 

 ventrálním po každé straně 13. či. řadí se 4 a 4 papilly. Dva 

 terminální obloukovité hrbolky chrání stigmata před znečištěním. 

 Ze zúžené přední části těla vynikají ústní háčky a přední stig- 

 mata. Se strany je viděti pseudopodie, které počínají na 6. článku; 

 celkem lze napočítati 7 pseudopodií. 



2. Drobnohledná pozorování. Přední článek je 

 opatřen dvěma mocnými laloky, kteréž může larva libovolně vy- 

 sunouti neb zasunouti. Na lalocích sedí dvojčlenná tykadla, pod 

 nimi sensilla v podobě hrbolku a níže papilla. Povrch laloků je 

 poset mikroskopickými ostníčky, které pomáhají larvě při rytí a 

 ochraňují tělo před nečistotou. Podobné laloky nejsou vzácnosií 

 pi'i larvách muších, jenže bývají hned veliké (Lonchoptera), hned 

 zase prostřední. Mají je na příklad larvy pestřenek, Anthomyií 

 a Pegomyií. Na přední části prvého článku sedí několik řad mi- 

 kroskopických háčků, kteréž se také vyskytují na larvách mno- 

 hých rodů muších. Jmenujeme jen rody: Sarcophaga, Tachina, 

 ?egomy[3, Aníhomyia, Ptiolina. Za pasem shora uvedených 

 háčků následují 2 pigmentované skvrny, snad očka larví, jako 

 je tomu při larvách rodu Ptiolina, Tabanus, Hexatoma, Stra- 

 tiomys. 



Velmi složená prothorakalní stigmata přečnívají přes okraj 

 druhého článku. Trachea jejich ústí do plsťovitého pletiva, na 

 jehož konci sedí 2 větve stromkovitě rozvětvené v jednotlivé 

 ostie; těchto bývá po 8 Ostie s větvemi obkličuje membrána 

 velmi pružná, podobná zevnímu epithelu trachejí, jenže je bez 

 jader, a proio není se zevním epithelem homologická. Obě větve 

 s ostiemi může larva svinouti a zatáhnouti, takže pak vypadá 

 přední stigma jako růžice. 



U kořene obou laloků na prvém článku otvírají se ústa, 

 z nichž při vychlípení vynikají ústní háčky, druhdy za mandi- 

 buly (Dufour, Perris), později spíše za maxilly (Brauer) prohlašo- 

 vané. Háčky připojují se kloubovitě ke schránce jícnové. Tato 



