141 



a zvláště rozsáhlé studie o křížení rac, barvě housenek a barvě 

 hedvábí na Bombyx moři (exp.: Toyama K.) 



4. K překvapujícím zjevům patří případy, v nichž spojují 

 se a to ještě dle určitého postupu charaktery, jež pokud v jedin- 

 cích zůstávají pro sebe, jsou bez účinku, ale pokud spojí se 

 dva neb více jich v jistém pořádku, teprve vzájemným účin- 

 kem na sebe společně vyvodí určitý znak, který přiro- 

 zeně v generaci parentální se vyskytovati nemůže. Znamená-li 

 ku př. A, B, C schopnost vytvořiti urč. barvu, a, b, c chyběni této 

 schopnosti, pak mezi těmito elementy může býti takový vztah, 

 že jsou-li A, B, C v jedincích isolovány, nevyvolávají žádné změny, 

 jsou-li však ku př. v hybridech spojeny ^ s ^ vyvolají barvu 

 červenou, aneb přistoupí-li v jiných hybridech k tomuto spojení 

 ještě C, změní se barva červená na fialovou. Klassické experimenty 

 se španělskou vikví (Lathyrus odoratus) podal Batesona 

 Miss Saundersová ^'^). Dvě racy stále bíle kvetoucí ^^) skříženy 

 byvše, zplodily potomstvo i^, vesměs fialově kvetoucí. Dle pře- 

 dešlého výkladu příčinu pro fial. zbarvení hybridů vysvětluje schéma : 



aBc 

 aBc 



bílá 



X 



AbC 

 AbC 



bílá 



ABC 

 abc 



I A'B'C 



\ab c 



červ. 



^aT' 



fial. 



Fialoví hybridi I*^ při autogamii štěpili v F^ jedincích dle 

 schématu pro dominantní trihybridy (conf. XXIV.) na rostliny s květy 

 fial. : červeným ; bílým jako 27:9:28''®), jak plyne vzhledem na 

 vzájemné spolupůsobení elementů ABC z přehledu 



aB'C'\ , o i abO\ 



27 



A'B'C' 

 ABC 



fial. 



+ ^| aBC |bílé+^l abC 



bílé 



+ 1 



[ abc 

 abc 



bílé 



AbC 



AbC 



A'B'c 

 AB c 



bílé 



+ 3 



acB' 

 acB 



^'^bcA' 



' ' i bcA 



bílé 



bílé 



"^) Bateson, W., Saunders E. R. etc. : Reports to the Evolution Com- 

 mitee of Ro_v. Soc. London. 1902—1906. 



"') Jedna ra^a měla pavezu rovnou, druhá s okraji přehnutými. U poslední 

 byl tento znak vždy ve spojení s přítomností znaku C. 



°^) Conf.: Bateson: „Mendeťs princ." etc. pp. 148—155. Pl. V.; „Methoden 

 u. Ziel d. Vererbungslehre" etc. p. 308— 310; E. Bauer: /Einige Ergebnisse, etc. 

 pp. 277—282. 



1 1 



