149 



5. 1905. J. Pastejřík: Příspěvek k otázce co jsou červíci v hou- 

 bách? Čas. Čes. Ent. Spol., roč. II. č. 4. 



Ústrojí ústni podobá se značně témuž, jaké popsal pan 

 Pastejřík u larvy Neoempheria striata Mg. (Čas. Č. E. Sp., 

 roč. V. 1908, č. 1., p. 27., obr. 1. p. 28.) Na konci hlavy nalé- 

 záme blánitý útvar zvaný labrum, které je obklíčeno chitinovým 

 obroučkem (1.), jehož vnější lamelka se loztřepila. Zuchva (2.) 

 podobá se zaokrouhlené žuchvě larvy, již shora jmenované, má 

 však lacinii se 13 zuby. K ní připojuje se mohutný svalový 

 svazek prostřednictvím zchitinisované šlachy, patrně musculus 

 adductor mandib. Druhá čelist u Cordyla fusca (2.) má 

 obrys okrouhlý, dolů v zakrsalý čep (cardo) povytáhlý. Násled- 

 kem zaokrouhleného tvaru celé čelisti fje makadlo kratší a baňa- 

 tější než u larvy Neoempherie. Na temenní plošce makadlové 

 sedí dva citové kuželíky. Na boku makadla lze znamenati kru- 

 hovitý útvar, snad také citový? Zřetelnější tyto kruhovité útvary 

 nalezl Bengtsson (1897) na makadlech larvy Phalacrocera 

 r e p 1 i c a t a Lín., Fr. Meinert (1886) na makadlech larvy 

 Chironomus venustusade Meijere na prothorakalních 

 výběžcích u larvy Lonchoptera. Sanice čelistní zahýbá se 

 srpovitě k makadlu a přečnívá je. Drobnohledně ozubená lacinia 

 po náležitém zjasnění a při velkém zvětšení jeví se jako samo- 

 statný chitinový proužek, který je připojen k čelisti membránou 

 slabě zchitinisovanou. M e n t u m (2.) podobá se chitinovému 

 očku tvaru vejčitého a je pevně spojeno se schránkou hlavy. 

 Na její hrbolky v právo a v levo vyčnívající, přisedají maxilly 

 a mandibuly. Mezi maxillami, mandibulami a mentum je otvor 

 ústní. Zde počíná p h a r y n x napjatý vnější oporou chiti- 

 novou, která při pohledu shora vypadá jako H. Pan Pastejřík 

 se o ní při Neoempherii nezmiňuje a při Exechii považoval ji za 

 část labia, čemuž se nedivíme, neboť chitinová opora zdánlivě 

 splývá s mentum, takže vypadá i s mentum dohromady jako 

 »mřížkovité mentum«, jak je p. Pastejřík uvedl. Teprve vyprepa- 

 rování pharyngu napoví, že útvar podobný H je oporou pharyn- 

 geální (3.) a nikoli částí menta. Kožnatý p h a r y n x brzy pře- 

 chází v oesophagus (4.), jenž ústí dosti hluboko v p r o- 

 V e n t r i c u 1 u (5.) Tento hustě oplétá síť vzdušnic. Marně pá- 

 trali jsme po slepých přívěscích ventriculu, dost možná, že nám 

 zanikly ve hmotě tukových tělísek, neboť larvy 5 — 6 mm dlouhé 

 anatomují se velmi obtížně. 



