. 150 — ^ 



Podél zažívací roury složeny jsou dlouhé slinné žlázy 

 (6. sL), které jsou na povrchu opatřeny přejemnou, jen po bar- 

 vení neb při značném zvětšení viditelnou membránou (7.) Pletivo 

 jejich složeno je z velikých, skoro hranatých buněk s velikými 

 jádry, v nichž jako u larev Chironomů lze postřehnouti chroma- 

 tinové pentlice, nikoli však vždy a na všech stupních vývoje. 

 Ku konci, kde žlázy přecházejí ve vývody, tvořeny jsou třemi 

 vrstvami buněk: dolní vrstva tvoří dno, horní poklop vývodu a 

 prostřední na právo a na levo stěny jeho (8.) Slinné žlázy od 

 svého ústí až ku konci málo se rozšiřují, takže vypadají jako 

 rourky na konci toliko porozšířené. Délka jejich předčí značně 

 délku těla larvího. 



Na počátku intestinu, který je krátký a skoro přímý, ústí 

 4 malphigické žlázy (6, M), a to dvě v předu dvě, v zadu (9.), 

 nikoli v právo a v levo, jak to bývá pro hmyz udáváno. Mal- 

 phigické žlázy jeví podobné buněčné složení jako u jiného hmyzu, 

 jsou však v buřikách jádra i jadérka zřetelná (10.) 



V hrubých rysech p. Pastejřík správně nakreslil rozvětvení 

 trachejí; podrobnosti provedli jsme na přiloženém vyobrazení 

 (Ih'^), kde vidíme vedle hlavních hřbetních větví a jich kom- 

 missur, větévky svalů kožních a větévky pro tuková tělíska. 

 Pohled na nedokončené rozvětvení mezi 3. a 4., 4. a 5., 5. a 6. 

 kommissurou zřejmě svědčí o pravidelnosti tohoto. Konce hlav- 

 ních větví spojuje za posledním stigmatem mohutná kommissura, 

 z níž vybíhají dvě podružné větve ke dvěma lamellám při ko- 

 nečníku (11''). Obě lamelly ukrývají se v těle a teprve mírným 

 tlakem na krycí sklíčko se vychlípí; představují nepochybně 

 konečníkové žábry, jež nalezl de Meijere také u larev Lonchop- 

 tery. Prothorakalní stigmata vyznačují se třemi (12^*) ostatní je- 

 dinou ostií (12'^), leč ostie nezdají se býti otevřené, nýbrž blan- 

 kou popjaté. 



Hladkou, pevnou pokožku zdobí na hrbolcích, které zastu- 

 pují panožky, štětinky a háčky. Hrbolky přecházejí z ventrální 

 strany na oba boky (13). Ve středním políčku řadí se černé ště- 

 tinovité háčky, které jsou obklopeny mikroskopickými štčtinkami. 

 V malém měřítku tyto hrbolky vyobrazil již r. 1839 Dufour dle 

 larvy Cordyla crassipalpis, avšak vystihl jen vnitřní řadu, již za- 

 kreslil jako rovné štětinky a nikoliv háčky. 



Dorostlá larva (14.) měří na délku 6 i 7 mm, je bílá, upro- 

 střed nejtlustší (asi 1*2 mm), směrem k hlavě užší než směrem 



