﻿44 



Saaledes viser Forholdene sig hos Vært og Snylter, 

 indtil den sidstnævnte er naaet ind i tredie Larvestadium, 

 og Fedtlegemet næsten er forsvundet. Men naar den er 

 kommet saa vidt, sker der en pludselig og indgribende For- 

 andring. Denne indledes med, at Snyltelarven sprænger 

 sin Sæk i større eller mindre Stykker. Samtidig indtræder 

 en pludselig og fuldstændig Henfalden og Opløsning af alle 

 Værtens Organer. Musklerne, Tracheerne, Overhuden, Nerve- 

 systemet og Sækken opløses i en grynet og grødet Masse, 

 i hvilken de enkelte Celleelementer med Vanskelighed skelnes. 

 Paa dette Tidspunkt dør Værten. 



Der er næppe Tvivl om, at denne Destruktion af 

 Værtens Organer skyldes Indvirkninger af Sekreter fra Snylte- 

 larven. Spytkirtlerne er hos større Larver usædvanlig stærkt 

 udviklede og naar omtrent til Larvens Bagende, og det er 

 sandsynligt, at det er deres udsondringer, der opløser Væ- 

 vene og bringer dem i en Tilstand, der gør dem egnede til 

 at optages af Snylteren 



Plt/c horn yia-LMv ens Bagende har hidtil stadig været 

 stukket ind i Tragten ; men efter at den i Løbet af meget 

 kort Tid har opsuget hele Værtens Indhold og derved op- 

 naaet sin fulde Størrelse, trækker den sin Bagende ud af 

 Tragten. Et Tværsnit viser, at alt, hvad der er tilbage af 

 Værten, er den tomme Kitinhud, den kitiniserede Tragt 

 samt nogle ubestemmelige Rester af de indre Organer 

 (Fig. 7). 



Snyltelarvens Ernæringsmaade er altsaa denne: 



Som yngre udsuger den alene Fedtcellernes 

 Fedtindhold, men rører ikke Protoplasmaet; 

 som ældre opløser den saavel dette som alle 

 Værtens indre Organer og optager den opløste 

 Cellemasse. 



Resultatet af Snylterens Virksomhed er, at Værtlarven 

 er helt udtømt, og dens Død er indtraadt i det Øjeblik, 

 dens ædlere Organer angrebes. Vi har nu Fluelarven lig- 



