﻿Snyltefluernes Forhold til Værterne. 



Da Grundlovene for Insekternes Snylteliv endnu ikke 

 er gjort til Genstand for en almindelig Fremstilling, skønt 

 der findes en bestemt Relation mellem Snylterne og disses 

 Larver paa den ene Side og de Værter, hvori de gennem- 

 løber deres Udvikling, paa den anden, saaledes at Snylterne 

 til en vis Grad præges af Værterne og disses biologiske 

 Forhold, vil en skitsemæssig Fremstilling af et Par Punkter 

 i de snyltende Insekters Økologi være paa sin Plads her, 

 for saa vidt den giver nogen Nøgle til Forstaaelse af de hos 

 Arthropoder snyltende Musciders Biologi. 



Det kan da fremhæves, at Sondringen imellem Ento- 

 og Ektoparasitisme har sin biologiske Baggrund i Værternes 

 Forhold. Naar disse nemlig færdes frit og er bevægelige, er 

 det klart, at de ikke egner sig for udvendige Snyltere, der 

 under Værtens Bevægelser vilde være alt for udsatte for at 

 gnides af og ødelægges. Derimod er Entoparasiter beskyttede 

 inden i saadanne Værter. 



Til fritlevende Vært svarer altsaa Entoparasit. 



Et Par enkelte Tilfælde af Ektoparasitisme fremkommer 

 ganske vist hos fritlevende Dyr, nemlig Snyltehvepselarven 

 Polysphinda carbonaria Grav. paa Edderkopper, Paniscus- 

 Arter paa Sommerfuglelarver og enkelte andre Ophioner og 

 Tryphoner, hvis Levevis endnu er ubeskrevet, paa Bladhvepse- 

 og Sommerfuglelarver. Men i disse Tilfælde, der synes at 

 danne Undtagelser fra den opstillede Hovedregel, er For- 

 holdet dette, at Snyltelarven ved særlige, indbyrdes noget 



