﻿99 



Med Hensyn til Dødsaarsagerne kan det først bemærkes, 

 at i Tilfælde, hvor vi har med frit bevægelige Larver at 

 gøre, dræber disse hinanden ved Bid med deres Munddele, 

 saaledes som det fremgaar af den ovenfor anførte Literatur- 

 oversigt. 



Men vanskeligere forstaaelig bliver Forholdene, hvor 

 vi har med ubevægelige Larver — som f. Ex. Snyltefluernes 

 og fasthæftede ektoparasitiske Snyltehvepselarver — at gøre. 

 Poul ton antager, at hos Paniscus cephalotes Htgr., hvis 

 Æg i Keglen fasthæftes til Cerwro-Larven i smaa Klumper, 

 presses enkelte af Æggene eller Larverne ligefrem ihjel af 

 de andre. Og hos de af mig undersøgte Snyltefluer kan 

 ogsaa strax udsondres nogle Tilfælde, hvor ødelæggelsen 

 skyldes mekanisk Vold. Saaledes fandt jeg hos Spilosoma 

 luhricipeda, at en Larve af Tachma larvarum L. havde boret 

 sig ind gennem Værtens Hud; umiddelbart under denne laa 

 en voxen Larve, tilhørende samme Snylteflueart, og dennes 

 Hud var ogsaa bleven gennemboret af den unge Snyltelarve. 

 Saavel den ældre som den unge Larve var døde, og paa 

 den førstnævntes Hud fandtes en stor mørk Plet, der angav 

 Saarets Plads. 



I Larver af Tæniocampa stabilis og Malacosoma castrensis 

 har jeg truffet ældre eller yngre døde Snyltere med 

 lignende Pletter, men saadanne Tilfælde synes dog at være 

 ret sjældne. 



En anden, noget hyppigere Dødsaarsag er Tryk af 

 andre Snyltelarver. De herved dræbte Larver findes i mere 

 eller mindre sammenpresset Tilstand imellem de levende 

 Larver og Værtens Hud eller imellem to Larver. I Reglen 

 er de døde som yngre i Begyndelsen af andet Stadium, 

 og kun en enkelt Gang har jeg (hos Spilosoma lubricipeda) 

 truffet en ældre Larve i tredie Stadium, dræbt ved Tryk. 



I de her anførte Exempler har Snylternes Plads i 

 Værten været saadan, at de har kunnet røre hinanden : 

 men det hænder imidlertid ogsaa hyppigt, at Larvernes 

 Plads er saadan, at de ikke har kunnet komme i direkte 

 Forbindelse med hinanden. 



