﻿104 



af Svampe- og Bakteriesygdomme, selv angribes og dræbes 

 af disse. (Dette er bl. a. iagttaget af v. Tubeuf^) og Si- 

 mon Bengtson '^).) 



Ratzeburg's Teori er saaledes ikke rigtig. 



Vi maa altsaa gaa ud fra, at Snyltefluelarverne angriber 

 fuldkommen sunde og kraftige Værter. Deres Betydning i 

 Naturen er at danne Hæmningsfaktorer overfor andre In- 

 sekters Masseudvikling. 



De fleste planteædende Insekter optræder i Regelen 

 selskabeligt paa en enkelt Plante eller paa større eller 

 mindre Grupper af saadanne. Et saadant Selskabs Med- 

 lemmer giver sig for største Delen ud paa Vandringer, men 

 Hunnerne afsætter deres Yngel umiddelbart i Nærheden af 

 de Steder, hvor de er krøbne ud af deres Pupper. 



Disse Insektselskaber, sandsynligvis grundlagte af en en- 

 kelt omstreifende Hun, der er udvandret fra et andet Sel- 

 skab, tager fra en ringe Begyndelse til, kulminerer og for- 

 svinder ret pludseligt. 



Deres Historie giver i det smaa et nøjagtigt Billede af 

 et større Insektangreb, og netop fordi saadanne her i Lan- 

 det hører til Sjældenhederne, er fra et insektpathologisk og 

 forstzoologisk Standpunkt Studiet af et saadant Selskabs 

 Historie meget lønnende. 



I Nærheden af Frederiksborg, midt inde i en lille Skov, 

 Tirsdagsskoven, fandtes der indtil for et Par Aar siden 

 en Gruppe Euomjmus, bestaaende af 3 — 4 kraftige Planter. 

 For henved en halv Snes Aar siden levede der paa disse i 

 Juni og Juli et Par enkelte Kolonier af Hyponomeuta euo- 

 nymella Schrck. Ved Klækning af en enkelt Koloni frem- 

 kom kun en eneste Snylteflue, Ptychomtjia selecta Meig., me- 

 dens Hesten af Kokonerne gav Sommerfugle. To Aar se- 

 nere klækkedes atter fra samme Trægruppe, hvor Hypono- 

 meutaen nu fandtes i saa stort Antal, at Træerne næsten 



M Fr. Tnbeuf: Die Krankheiten der Nonne. Forsti. Natnrwiss. 



Zeits.hr., 1. .fahrg., München, 1892, p. (i3). 

 2) 1. c. p. 100. 



