﻿198 



tenner og Ben rødgule; Antennerne kraftige med stærkt 

 afsat Kølle, de to næstsidste Led meget bredere end lange. 

 Øjnene kun lidt fremspringende og strækkende sig helt til- 

 bage til Thorax's Forrand; Tindingerne derfor ganske for- 

 svundne. Panden meget fint og spredt punkteret. Thorax 

 og Dækvingerne temmelig tæt og ikke særlig fint punkterede. 

 Dækvingerne kortere end hos de to foregaaende Arter og 

 med temmeligt stærkt tilrundede Sider. Af Basalindtrykkene 

 er det inderste størst og tydeligst. 1,1 mm. 



Hos Hannen er Antennekøllen bredere end hos Hunnen. 



Scydmaenoides o: som ligner en Scydmaenus. 



Meget sjælden. Amtmandshaven, Nykjøbing F., i en 

 Kompostdynge, 5, 10; klækket af Træ fra Sundby Storskov; 

 i forraadnet Opskyl ved Rødebro, Dyrehaven, ^^U. Denne 

 Art skal ogsaa kunne findes hos Formica rufa og Lasius 

 fnliginosus. 



JButhiconus. 



Reitter Verh. zool. bot. Ges. Wien 1881, 543; Ganglb. 

 III, 23; N. I.D. III, 2, 143. 



Palperne fireleddede, det sidste Led yderst lille. Spidsen 

 af dette og af det tredje Led afrundede sammen ; tredje og 

 fjerde Led tilsammen omvendt koniske. Antennekøllen tre- 

 leddet, Øjnene yderst nær ved Thorax's Forrand, Tindingerne 

 yderst korte. Thorax omtrent saa langt som bredt, i Reglen 

 tilsmalnet fortil, med fire Basalgruber, Siderne ikke randede. 

 Hver Dækvinge med to Basalindtryk og med afstumpet 

 Spids; Pygidium frit, ikke dækket af Dækvingerne. 



Skelnemærker med Hensyn til den ydre Kønsforskel 

 synes hidtil ikke at have været kendt, hverken for Slægtens 

 eller nogen af Arternes V^edkommende. Den nedenfor nævnte 

 Kønsforskel hos vor Art er formodentlig fælles for hele 

 Slægten. 



Denne Slægt indeholder kun tre bekendte Arter, som 

 hidtil kun har været fundne i Mellemeuropa, hvor de overalt 

 hører til de største Sjældenheder. 



