﻿342 



bergs og andre Oplysninger ingenlunde sjælden i Egnen 

 nord for København, og ved nærmere Undersøgelse vil det 

 vistnok vise sig, at den med Muldvarpen er udbredt i de 

 fleste af Landets Egne. Ogsaa Larven er funden i Muld- 

 varpens Bolig og klækket af Hr. E. Rosenberg. I Eng- 

 land-Skotland er Qu. othiniensis tidligere bleven antaget at 

 være den nærstaaende vexam Epp., og det er vistnok utvivl- 

 somt, at det er samme Art, der af Dr. Max Bernhauer, 

 Østerrig, er beskrevet (i Munch. Coleopt. Zeitg. 1910) under 

 Navn af Heidenreichi og senere i Frankrig af Capt. St. 

 Claire-Deville som Qu. talparum. 



87 a. Quedius tenellus Oravh. 



Mon. 54; Erichs. Gen. Spec. Staph. 551; Gangib. 

 Käf. M. II, 401; — polystigma Wank. Ann. Soc. Ent. Fr. 

 1867, 253; Muls. et Rey Brévip. 1877, 540. — Cat. Col. 

 Eur. 1891 Quedius tenellus Gravh. 



Et enkelt Stk. er fundet af Hr. Pastor J. Møller i 

 Nærheden af Vester- Ulslev, Loll., og af ham velvilligst over- 

 ladt mig til min Samling; et andet har Hr. E. Rosenberg 

 fundet i en Muserede i Nærheden af Roskilde (6. 3. 1910). 

 Arten er kendt fra Øst-Evropa og Sibirien og adskilles fra 

 nærstaaende Arter ved at have 4 Punkter i hver af For- 

 ryggens Ryg- Punktrækker. 



97 a. Quedius infuscatus Ep. 



Foruden de i Hr. Engelharts Tillæg til Fortegnelsen 

 anførte Findesteder: Aalborg og Odense, kan nu ogsaa nævnes 

 Kolding, hvor Hr. Bogb. E. Jürgen sen i Smulden i hule 

 Popler har fundet nogle Stkr. (8. 1902). Arten er udbredt 

 i Syd- og Mellem-Evropa og har her i Landet vistnok sin 

 Nordgrænse. 



98 a. Quedius rufipes Erichs. 



Gen. Spec. Staph. 543; Muls. et Rey Brévip. 1877, 

 625; G an g Ib. Käf. M. H, 410. — Cat. Col. Eur. 1891 

 Quedius rußpes Gravh. 



