40 Slägtet Gadus. 
och bergtorsk och i Norge derjemte taretorsk (enligt HoLrLBErc 
å ofvan anf. st. Gadus ruber), är ofvan och på sidorna mer 
eller mindre lifligt rödaktig eller t. o. m. cinoberröd, med röda 
fenor och med talrike något mörkare rödaktige eller rödbrun- 
aktige fläckar, som stundom enligt hvad vi erfarit kunna vara 
temligen otydlige. Tris är ljust rödaktig. Denne färg är emel- 
lertid mycket vexlande och stundom blekare och stundom mör- 
kare, och visande öfvergångar till den vanlige. Denne torsk, 
som i allmänhet är yngre, håller sig såsom namnen utvisa dels 
på bergbotten och dels bland tång, i närheten af stränderna, 
och lefver af de bland tången talrikt förekommande kräftdjuren 
(räkor och andra) och är derför vanligen fet och undersätsig 
samt fast i köttet, och anses särdeles god, och det är troligen 
födan som förorsakar färgen. Oftast synes det vara yngre ho- 
nor, som äro utrustade med denne färg. 
Missbildningar förekomma stundom hos torsken, t. ex. dels 
den så kallade torskekungen och dels dvergtorsk eller rachitisk 
torsk. Den först nämnde, af hvilken Krörer gifvit en afbild- 
ning (anf. st. p. 27) utmärker sig genom en kullrig och framom 
ögonen starkt stupande panna och en kort nos, som icke fram- 
skjuter så långt som underkäken. Den senare kännetecknas 
genom ett proportionsvis stort hufvud och en kort, förkrympt, 
puckelryggig och stundom zao-formigt böjd kroppsform, och är 
uppkommen genom missbildning af ryggraden, som blifvit kor- 
tare än vanligt, derigenom att en del kotor blifvit förkortade 
och böjda, samt sammanvuxit. Liksom den ofvan, del. I, pag. 
49, omtalade rudaborren lär äfven denna rachitiska missbildning 
vara lokal. Enligt Correrr har man äfven i Norge iakttagit 
att den stundom är lokal- — Någon gång har man enligt 
ÅSCANIUS, YARRELL, KrRÖYER och Max WepBer!) iakttagit herma- 
froditer af torsken. 
Skelettet. Det fasta kraniet är af en temligen långsträckt 
pyramidlik form, ehuru bredden öfver o. pterotica är mycket 
större än höjden öfver basilarbenet och öfre nackbenet. Pyra- 
midens bas bildas af kraniets bakerste delar och dess spets af 
plogbenets främre ände och det öfre silbenet. Det är för öfrigt 
utmärkt genom en temligen hög och skarp köl långs midten af 
1) Ueber Hermaphroditismus bei Fischen, Nederlandisch Tijdschrift 
voor de Dierkunde, Jaargang V, Aflevering 1, pag. 23. — 1884. 
