Torsken. 45 
så att dess höjd innehålles omkr. 4 ggr i dess längd. Det har 
största höjden framtill och sänker sig bakåt, samt är här längt 
skildt från o. metapterygoideum. 'O. pterygoideum är starkt 
hoptryckt och nedåt och bakåt tjockare, samt nästan rakt och 
af en betydlig längd, samt längre än så väl gombenet som 
mesopterygoidbenet. Det är högre vid sin bakre ände och är 
här till störste delen af sin höjd fästadt lill quadratbenet och 
blott med sitt öfversta hörn fästadt till metapterygoidbenet. 
Detta senare benet är jemförelsevis litet och föga framstående, 
något aflångt samt litet smalare upptill, och med största di- 
mensionen i vertikal rigtning. Upptill har det en tjockare 
framåt omviken kant, som är fästad vid hyomandibularbenet. 
Mellankäksbenet har vid sin främre eller inre ände 2:ne korta, 
breda och trubbiga utskott och å öfre sidan närmare bakre 
änden en tunn och hög flik eller skiflikt utskott, mellan hvil- 
ket och benets kropp är å ett stycke af dess längd en öppen 
springa. Öfverkäksbenet, som är nästan jemnsmalt och något 
böjdt samt längre än mellankäksbenet, har vid sin bakre ände 
ett bredt nedskjutande utskott, hvarigenom denne ände är bre- 
dare. Underkäken är särdeles stark samt baktill ganska hög, 
och med en rygg långs midten af dess yttre sida. Den saknar 
slemgropar och dess bakre ändar äro nästan tvärt afhuggne. 
Locket är bredt njurformigt eller nästan rhomboidiskt, med 
den främre kanten afrundad eller ock vinklig och med den 
bakre utringad. Underlocket, som är större än locket, har en 
aflångt elliptisk form, med den främre och nedre änden betyd- 
ligt bredare och framtill afrundad och nedtill med en liten ur- 
bugtnig vid fästet för mellanlocket. Detta senare är smalt 
och aflångt, något smalare framtill, och tjockast vid sin bakre 
ände, der det har en artikulationsyta för artikulationen med 
underlocket. Förlocket är halfmånformigt och å yttre sidan 
med en fritt utstående tunn kant eller duplikatur, som är pa- 
rallel med dess bakre kant. Af infraorbitalbenen är det främsta 
stort och väl så långt som alla de andra tillsamman och af 
en framtill tillspetsad, nästan lancettformig form, och med en 
fritt utstående tunn kant å sin yttre sida, begränsande en slem- 
kanal. O. nasale är temligen litet, aflångt och något böjdt, 
och framtill smalare och långs öfre sidan försedt med en öppen 
slemkanal. Det är tunnt och något bugtigt. Os basibranchio- 
stegale har formen af en enkel, hög, nästan halfmånformig eller 
