Torsken. 33 
ger sin början vid årets begynnelse och fortvarar till medlet 
af Mars. Derunder uppträder den stundom i sådana enorma 
massor, att de blifvit kallade fiskberg. Huru småtorsken i 
Östersjön och i skärgårdarne i detta afseende beter sig, har 
man icke iakttagit, men utan tvifvel samlar sig äfven den vid 
lektiden uti stim på vissa ställen för att förrätta leken. På 
lekplatserna för stortorsken har Sars stundom i lugnt och vackert 
väder funnit hafsytan på vida sträckor vara upptagen af dess fly- 
tande rom och nykläckte ungar. Dess utomordentliga frukt- 
samhet i förening med dess talrikhet gör detta helt naturligt. 
Hos en enda större hona har man funnit 9 till 15 millioner 
ägg. Det senare antalet har blifvit räknadt af A. W. Marm 
hos en större hona från Bohuslän, som var fångad d. 2 Mars 
och hade nära fullmogen rom samt var 4 fot 21/, tum dec.m. 
eller 1270 mill. lång. Dess romsäck vägde 9!/, skålpund. Då 
torsken kan ernå en ännu betydligare storlek, kan den sanno- 
ligt hafva ännu flera ägg. Dessas stora talrikhet står i sam- 
band dermed att de äro mycket små. De äro vattenklara, och 
kunna derför lätt undgå sådane fiskars iakttagelse, som vilja 
sluka dem. Omkring 18 dygn efter befruktningen har SARs 
funnit ynglet utkläckt, men den tid, som dertill åtgår, är na- 
turligtvis något beroende af temperaturen. Då ynglet är 14 
dagar gammalt, har det helt och hållet absorberat äggets åter- 
stod och börjar då visa tecken till att kunna röra sig sjelfstän- 
digt, men är ytterst ömtåligt. En mycket betydlig procent af 
detta yngel blir uppslukad af roffiskar. Någon anmärknings- 
värd skilnad mellan könen i antalet har man icke iakttagit. 
Torskfisket är ett af de allra indrägtigaste fisken vid alla våra 
hafskuster, ehuru det är af jemförelsevis större vigt vid de 
södra och vestra kusterna af Sverige än vid den östra, der 
torsken dels är af ringare storlek och dels uppträder i mindre 
mängd. Men ehuru fångsten af den samme utanför vår vestra 
kust icke är obetydlig, kan den dock icke på långt när komma 
i jemförelse med den, som 1i stor skala bedrifves utanför Norges 
vestra och nordliga kuster, dels på Storeggen eller bankarne 
utanför Söndmöre och Romsdalen, dels vid Lofoten och dels vid 
Finmarken, uti hvilken fångst äfven en del fiskare från Bohus- 
län bruka deltaga å det först nämnda stället äfvensom något 
sydligare å Jederens bankar. R. Corrett har i ”Norges Fiske” 
pag. 104 lemnat en ungefärlig beräkning öfver utbytet af de 
