60 Slägtet Gadus. 
uppgifter skulle den vid Kullaberg i Skåne förete ett slags perio- 
dicitet 1 sin förekomst, så att den under somliga (hvart 8:de 
eller 10:de) år skulle vara talrikare derstädes än eljest. Då 
den der uppträder i större antal, är den i allmänhet af mindre 
storlek än då den är fåtalig, hvilket antyder, att det der är 
yngre, som förekomma i större stim. I Norska Östfinmarken 
skall den enligt Courerr bruka hålla sig i stora täta stim. 
Vid Tromsö hafva vi sett unga koljor hålla sig nära land i 
temligen stora stim på 4—-6 famnars djup. Koljan är visser- 
ligen en roffisk, som stundom slukar mindre fiskar, men den 
är detta i mindre grad än torsken, hvilket antydes af dess 
mindre gap och något svagare tandbyggnad, och den lefver före- 
trädesvis ar kräftdjur, blötdjur, maskar och ormstjernor. 
Med afseende på tiden för koljans lek lärer denne försiggå 
under den senare delen af vintern på ungefär samma tid som 
stortorskens. Vid Lofoten iakttog G. O. Sars!) dess lek ungef. 
samtidigt med stortorskens eller skrejens, och fann dess ägg 
eller rom under dess utveckling flytande i hafsytan på samma 
sätt som den af nämnde fisk, och detta torde äfven vara för- 
hållandet med den af de fleste andre torskartade fiskarne, som 
icke leka i isbetäckt vatten. Dess ägg äro små och talrika, och i 
N. Amerika har man hos en stor hona, som vägde omkr. 91/, 
skålpund, enligt Francis Dar funnit 1,839,581 ägg. KR. CoLnrett?) 
har den 14 Juni 1875 strax utanför Christiania i Christiania- 
fjorden fångat ungar, som endast voro 40—50 mill. långe, och 
som således troligtvis voro ett par tre månader gamle. Liksom 
de små torskungarne sökte äfven desse skydd under maneterne 
(Cyanea capillata). Mam?) har den 15 Mars 1875 erhållit 
ett par dagen förut vid Winga i Göteborgs skärgård fångade 
honor, som då hade flytande rom och således blifvit fångade 
under full lek. Då denna iakttagelse öfverensstämmer med de 
af Sars gjorda, synes Mars månad vara dess egentliga lektid. 
Koljan fångas dels och bäst med små backor eller så kal- 
lade koljebackor, agnade med blåmusslan, och dels med hand- 
1) ”Indberetninger til Departementet for det Indre om de af ham i 
Aarene 1864—1878 anstillede Undersögelser angaaende Saltvandsfiskerierne”; 
II. Indberetning for 1865, pag. 31. — Christiania 1879. 
2) Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 1875—78; Christ. Vid. 
Selsk:s Forh. 1879, N:o 1, pag. 66. 
3) Göteb:s och Bohusl:s Fauna, pag. 482. 
