Hvitlingen. 69 
fjäll dels med koncentriska och dels med fina undulära radie- 
rande strimmor. På stjertfenan sträcker sig fjällbetäckningen 
långt ut, och finnes på de andra vertikala fenorna endast vid 
basen framtill. — Stidolinien, som är brunaktig eller gulbrun- 
aktig och något mörkare än ryggen, går i början rät och pa- 
rallel med ryggens profillinie, och sänker sig så småningom 
under 2:dra ryggfenan, tills den under bakre delen af denna 
böjer sig rakt bakåt, och går derefter rät långs midten af stjer- 
tens sida till stjertfenans bas. — Färgen: Den är något för- 
änderlig, och i synnerhet olika hos den lefvande och den döde 
fisken, men äfven märkbart olika hos yngre och äldre. Hos 
äldre lefvande äro öfre sidorna af hufvudet och ryggen mer eller 
mindre mörkt gråbrunaktiga, med olivgrön anstrykning och 
gråviolett glans. Kroppssidorna och sidorna af hufvudet grå- 
bvita, med mer eller mindre stark grågulaktig anstrykning och 
med violett skiftning. Sidoliniens brunaktige färg har en stark 
messingsgul glans, och närmast öfver och under den äro sidorna 
af stjerten äfven starkt glänsande af messingsgult, och långs 
efter kroppssidorna äro rader af ljust grågulaktige fläckar, som 
dels äro nätformigt sammanbundne och dels bilda flera långs- 
gående undulära smala band. Undre sidan af hufvudet, buken 
och stjerten undertill äro mjölkhvita, med skarp färggräns, 
som sträcker sig upp till bröstfenornas fästen. Rygg- och 
stjertfenorna ungef. af ryggens färg, den senare något mörkare. 
Bröstfenorna grågulaktiga, emot spetsen å främre sidan grå- 
grönaktige, och på öfre delen af deras bas samt strax ofvan 
den, i vecket, är en svartaktig fläck, som är mycket konstant. 
Analfenorna gråhvitaktiga, och de så väl som ryggfenorna hafva 
stundom föga märkbara långsgående bleka grågulaktiga band. 
Bukfenorna mjölkhvita. Iris silfverhvit, med en smal messings- 
gul ring närmast pupillen och svartaktig skuggning upp- och 
nedtill. Hos yngre lefvande, som hafva kroppen något genom- 
sigtig, är färgen i allmänhet blekare, dock på kroppssidorna 
med någon violett skiftning, och de grågulaktiga långsgående 
banden äro endast svagt antydda. Efter döden är den ofvan 
mer eller mindre blekt gråbrunaktig, gråhvit på sidorna och 
mjölkhvit under, utan eller med svag violett glans, men hos de 
äldre äro dack de långsgående undulära grågulaktiga banden 
ännu i början märkbara, ehuru de sedermera snart försvinna. 
Lilljeborg, Fiskarne. II 0 
