Hvitlingen. 67 
vid Hela, och fångas alla årstider i Kielerbugten. I södre delen 
af Öresund är den enligt Åström!) icke sällsynt och fångas 
mest vid Pingsttiden, men äfven under hösten och vintern. I 
norre delen af Öresund är deu enligt N. O. ScHAGErstrRöm en 
af de allmännaste fiskar och fås derstädes ej sällan af 13-—15 
tums dec.m. eller 390—450 mill:s totallängd. Vidare emot 
norden är den under alla årstider allmän vid hela vår vestra 
kust upp till Norge, samt derefter vid Norges kuster upp till 
Finmarken, der den är mera sparsamt förekommande, ehuru 
iakttagen upp till Nordkap. För öfrigt förekommer den söder 
ut allmän vid England och enligt Morrav äfven vid norra och 
vestra kusterna af Frankrike ned till mynningen af floden Gi- 
ronde; men den är sällsynt i Gascognerbugten. Enligt STrin- 
DACHNER ”) är den sällsynt vid Spaniens norra och östra kuster, 
men temligen allmän 1 Adriatiska Hafvet, och förekommer äfven 
i Svarta Hafvet, emedan den, enligt honom, till arten är syno- 
nym med den af Norpmans i Faune Pontique beskrifne Gadus 
euxinus. Den har icke anträffats vid N. Amerika eller Grön- 
land, och enligt CuHr. LörKren?) ej heller vid Island, ehuru 
Krörer (anf. st.) uppgifver dess förekomst vid södra Island och 
vid Färöarna. 
Dess stora gap och starka tandbyggnad utvisa, att den är 
en glupsk roffisk, fullt jemförlig med torsken i detta afseende 
och vida glupskare än koljan, ehuru den på grund af sin rin- 
gare storlek icke besitter deras styrka. De, som sysselsätta sig 
med dess fångande med krok och bandsnöre, erfara nogsamt 
detta af den snabbhet och glupskhet, hvarmed den sluker kro- 
ken med betet, hvilken omständighet gör denna fångst till ett 
af de angenämaste tidsfördrif, då det gäller att utöfva fisket 
såsom sådant, och till ett rätt inbringande fiske, då det är 
frågan om att skaffa sig en sund och välsmakande spis. Den 
slukar företrädesvis kräftdjur (räkor och tångloppor m. fl.) och 
smärre fiskar, i synnerhet sillungar och tobis och fiskyngel i 
allmänhet, men den försmår ej heller blötdjur och maskar, 
1) Några iakttagelser rörande Vertebrerade djur, som förekomma i 
trakten af Lomma. Lund 1859, pag. 30. 
2) Sitzungsber. d. math. naturwiss. Cl. d. Kais. Akad. d. Wissensch. 
in Wien. Bad. LVII, 1:ste Abtheil. pag. 703 —704. 
3) Vidensk. Meddelels. fra den naturhist. Foren. i Kjöbenh. 1881, 
pag. 253. 
