76 Slägtet Gadus. 
exemplar dels tagna vid Nizza och dels vid Baleariska Öarna. 
Cer. LörKenN har enligt hvad redan är sagdt äfven sett den från 
Medelhafvet. 
Hvad lefnadssätt och föda beträffar synes den öfverens- 
stämma med följande art. Den håller sig gerna på hård botten: 
dels lerblandad sand och dels bergbotten, och skall enligt hvad 
som anföres af Frascis Day vara mycket lokal i sin förekomst, 
så att den ständigt håller sig på ett och samma ställe, och är 
stilla under dagen, döljande sig i remnorna mellan klipporna, 
samt är i rörelse under natten, för att söka sin föda. Flera 
eller stundom tusentals bruka hålla sig tillsamman. Under 
köld och storm söker den djupare vatten. Den har temligen 
stort gap och är i öfverensstämmelse dermed glupsk, ehuru den 
för det mesta lefver af evertebrerade djur, såsom blötdjur, kräft- 
djur och maskar, och mera sällan tager smärre fiskar. Vid 
England leker den emot slutet af vintern. 
5. Gadus minutus, O. F. Mörner, 
Glyskoljan eller Glysen. 
Öfverkäken skjuter något litet framom den undre d:o, och 
ögats längddiameter är större än afståndet mellan det och 
nosspetsen. Hakan med medelmåttigt lång skäggtöm. Anus 
är belägen under slutet af 1:sta ryggfenan, och afståndet mel- 
lan nosspetsen och anus innehålles icke 3:ne ggr i totallängden. 
Bröstfenans bas utan någon större svartaktig fläck, men stun- 
dom upptill skuggad af mörkt brunaktig färg. 
ört 12-103 2 riol9—95: 3 rf Lu-295 Iraf. 2 
Sat, LT-—-DAseibrei. 18-106 bb NG: tstjö de Bad 
Gadus minutus, OO. F. MÖLLER: Zoologie Danice Prodromus, pag. 42, 
n:o 351. — 1776. 
RS 3 A. J. RETzZIUS: Faun&g Svecice Pars I:ma, pag. 319. — 
1800. 
>»  luscus, S. NILSSON: Prodromus Ichthyol. Scand. pag. 41. — 
1832. 
Morrhua minuta, W. YARRELL: History of British Fishes, 1:rst edit. vol. 
II, pag. 161. — 1836. 
Gadus minutus,  B. FRIES: Skandin:s Fiskar, af W. v. Wright, B. Fries 
& OC. U. Ekström, 4:de häft. pag. 78. — 1838. 3:dje 
häft. pl. 17. — 1837. 
